Mitigating technostress in new knowledge workers through perceived self-efficacy - Andreou, Spiros (2019)
Tämän pro gradu -tutkielman tarkoitus on tarkastella teknostressin ja minäpystyvyyden suhdetta uusissa tietotyöntekijöissä, sekä kuinka tämä suhde näyttäytyy uuden työpestin aloitusvaiheessa. Teknologian nopea leviäminen on aiheuttanut haittoja, joista yksi on teknostressi. Teknologian yhä suurempi implementoiminen moderneihin työpaikkoihin on tehnyt teknologiasta yhä tärkeämmän työkalun työntekijöille. Teknologian lisääminen työpaikoissa altistaa etenkin uudet tietotyöntekijät stressille ja paineelle oppia ja käyttää näitä teknologioita tehokkaasti. Uudet tietotyöntekijät saattavat joutua opettelemaan uusien teknologioiden käyttöä hyvinkin nopealla aikataululla. Aikaisempi tutkimus on osoittanut, että minäpystyvyys pystyy mahdollisesti ennustamaan yksilön kykyä käsitellä stressiä. Tästä syystä teknostressin ja minäpystyvyyden suhdetta uusissa tietotyöntekijöissä on mielenkiintoista tutkia. Tämä tutkimus tuo uutta ja arvokasta tietoa uuden tietotyöntekijän perehdyt-tämisestä teknologioihin. Tutkimus toteutettiin koostamalla kirjallisuuskatsaus, jonka pohjalta toteutettiin empiirinen kvalitatiivinen tutkimus puolistrukturoituja teemahaastatteluja käyttäen. Haastattelut toteutettiin työntekijöille, jotka työskentelevät Suomesta lähtöisin olevassa kansainvälisessä teknologiaorganisaatiossa, jolla on asiakkaita yli 40:ssä maassa. Organisaatio työskentelee terveyden ja hyvinvoinnin toimialalla. Tutkimusten tulosten mukaan minäpystyvyydellä ei ole itsestään selvä suhde teknostressin vähentämiseen uusissa tietotyöntekijöissä, mutta yleisesti ottaen korkeampi minäpystyvyys pystyy tehokkaasti vähentämään teknostressiä uusissa työntekijöissä. Tutkimus esittää uutta mallia uusien tietotyöntekijöiden perehdyttämiseen teknologioihin.