Radiologisen nivelrikon vaikeusasteen ja fyysisen toimintakyvyn välinen yhteys polven nivelrikkoa sairastavilla. - Kälviäinen, Terhi (2019)
Nivelrikko on maailman yleisin nivelsairaus ja sitä esiintyy usein polvissa. Radiologisen nivelrikon vaikeustasoa kuvataan yleisesti röntgenkuvan löydöksiin perustuvan Kellgrenin ja Lawrencen (K/L) luokituksen avulla, jossa suurempi K/L luokka merkitsee pidemmälle edennyttä nivelrikkoa. Polven nivelrikkoa sairastavilla fyysisen toimintakyky on usein terveitä heikompi vaikuttaen yksilön arjessa selviytymiseen. Tämän poikittaistutkimuksen tarkoituksena oli selvittää radiologisen nivelrikon vaikeusasteen ja objektiivisesti mitatun fyysisen toimintakyvyn yhteyttä toisiinsa, sekä selvittää mitkä tekijät ovat yhteydessä fyysiseen toimintakykyyn polven nivelrikkoa sairastavilla. Tutkimusaineistona on käytetty Keski-Suomen sairaanhoitopiiristä vuonna 2017 – 2018 kerättyjä satunnaistetun kontrolloidun harjoitustutkimuksen alkumittaustuloksia. Tutkimusjoukko koostui 139:stä bilateraalista polven nivelrikkoa sairastavasta 45 – 70 vuotiaasta henkilöstä, joiden polvikivun voimakkuus tutkimuksen sisäänottovaiheessa oli VAS asteikolla (0 – 100) mitattuna vähintään 40. Polven radiologinen nivelrikko oli määritelty luokkaan K/L1 (todennäköinen), K/L2 (lievä) tai K/L3 (keskivaikea). Fyysistä toimintakykyä mitattiin seuraavilla testeillä: 30 sekunnin istumasta seisomaannousutesti, 4 x 10metrin kävelytesti, porraskävelytesti, sekä polven isometrisen ojennusvoiman ja polven aktiivisen liikeradan mittaus. Aineisto analysoitiin SPSS-ohjelmalla yksisuuntaisen varianssianalyysin, kovarianssianalyysin sekä lineaarisen regression avulla. Yleisin nivelrikkoluokka oli K/L2 (47.5%). Tutkimuksessa havaittiin, että K/L luokan kasvaessa polven aktiivinen liikerata pieneni (p< 0.01). Lisäksi K/L luokan kasvulla ja polven isometrisen ojennusvoiman heikentymisellä oli yhteys (p< 0.01), mutta ikä vakioituna ei yhteys enää ollut tilastollisesti merkitsevä (p= 0.09). Istumasta seisomaannousutestin tuloksella, porraskävelytestin tuloksella, eikä kävelyvauhdilla ollut tilastollisesti merkitsevää yhteyttä K/L luokkaan. Polven laajempaa liikerataa ennustavia tekijöitä olivat pienempi K/L luokka (β= -0.38), pienempi painoindeksi (β= -0.37), sekä korkeampi ikä (β= 0.19). Suurempaa polven ojennusvoimaa ennustavia tekijöitä olivat matalampi ikä (β= -0.29), pienempi K/L luokka (β= -0.14) ja miessukupuoli (β= 0.06). Johtopäätöksinä voidaan todeta, että fyysisen toimintakyvyn muuttujista ainoastaan polven liikerata oli yhteydessä radiologisen polven nivelrikon vaikeusasteeseen. Lisäksi valittujen sosiodemorgafisten ja kliinisten taustatekijöiden yhteys fyysisen toimintakyvyn oli enintään kohtalainen. Koska radiologinen polven nivelrikon vaikeusaste ei luotettavasti kerro fyysisestä toimintakyvystä, eikä fyysistä toimintakykyä voida kattavasti ennustaa eri taustatekijöiden avulla, tulee se selvittää objektiivisilla mittareilla itsearviointimittareiden lisäksi arvioitaessa esimerkiksi polven nivelrikkoa sairastavien arjessa selviytymistä tai kuntoutustarvetta.