Opettajien ja äitien arvioiman sosioemotionaalisen oireilun yhdenmukaisuus lapsilla, joilla on oppimisen vaikeuksia - Anttila, Henna-Riina; Pohjavaara, Päivi (2019)
Tässä tutkimuksessa selvitettiin opettajan ja äitien arvioiden yhdenmukaisuutta lapsen sosioemotionaalisesta eli tunne-elämän ja käyttäytymisen oireilusta. Tavoitteena oli selvittää, mitä sosioemotionaalisen oireilun osa-alueita opettajat ja äidit ovat arvioineet yhdenmukaisesti ja millä osa-alueilla esiintyy eroja, sekä onko arvioiden yhdenmukaisuudessa eroja poikien ja tyttöjen välillä. Lisäksi tutkittiin, onko lapsen sukupuolella tai oppimisvaikeuden alatyypillä yhteyttä siihen, kuinka paljon opettajat ja äidit arvioivat lapsilla sosioemotionaalista oireilua. Seuraavaksi tarkasteltiin, onko lapsen sosioemotionaalisen oireilun vakavuus yhteydessä siihen, miten yhdenmukaisesti opettajat ja äidit havaitsevat oireilua. Lopuksi tutkittiin, kuinka monen lapsen kohdalla ja kuinka yhdenmukaisesti opettajien ja äitien arviot sosioemotionaalisesta oireilusta ylittävät määritetyn huolirajan, ja millaisia ovat lapset, joista kumpikin arvioitsija tekee huolirajan ylittävän arvion. Tässä tutkimuksessa käytettiin Niilo Mäki Instituutin ja Jyväskylän perheneuvolan ylläpitämän Lastentutkimusklinikan oppimisvaikeustutkimuksiin perustuvaa kliinistä aineistoa (n = 887). Opettajat ja äidit arvioivat lasten sosioemotionaalista oireilua käyttäen ASEBA-menetelmän TRF- ja CBCL-kyselyitä. Tutkimuksessa sosioemotionaalisen oireilun skaalat eli mielialahäiriöt, ahdistuneisuushäiriöt, somaattiset häiriöt, aktiivisuuden ja tarkkaavaisuuden häiriö, uhmakkuushäiriö ja käytöshäiriö muodostettiin DSM-tautiluokitusjärjestelmään pohjautuvien kriteerien mukaisesti. Tulosten mukaan opettajien ja äitien arviot olivat heikosti yhdenmukaiset lukuun ottamatta ADHD-oireiden skaalaa. Arvioiden yhdenmukaisuus ei juurikaan eronnut poikien ja tyttöjen välillä. Äidit arvioivat ahdistus- ja somaattisia oireita enemmän kuin opettajat. Lisäksi pojilla opettajat arvioivat enemmän ADHD- ja ulospäin suuntautunutta oireilua kuin äidit, kun taas tytöillä äidit arvioivat mielialaoireita ja ulospäin suuntautunutta oireilua enemmän kuin opettajat. Eniten oireilua raportoitiin olevan matematiikkavaikeusryhmässä ja ryhmässä, joka ei täyttänyt tämän tutkimuksen oppimisvaikeuskriteerejä. Oireilun vakavuudella ei havaittu olevan yhteyttä arvioiden yhdenmukaisuuteen. Opettajien arvioissa ASEBA:ssa määritetty DSM-skaalojen huoliraja ylittyi useamman lapsen kohdalla kuin äitien arvioissa, muissa paitsi somaattisten häiriöiden alaskaalassa. Niistä lapsista, joista sekä opettaja että äiti tekivät huolirajan ylittävän arvion, suurin osa oli sukupuoleltaan poikia ja kuului ryhmään, joka ei täyttänyt tämän tutkimuksen oppimisvaikeuskriteerejä. Tämä tutkimus toi uutta tietoa arvioiden yhdenmukaisuudesta erityisesti oppimisvaikeusaineistossa. Sosioemotionaaliseen oireiluun tulisi kiinnittää huomiota erityisesti niillä lapsilla, joilla on matematiikan vaikeuksia. Oireilua ja mahdollista tuen tarvetta havaittiin erityisesti myös lapsilla, jotka eivät täyttäneet oppimisvaikeuskriteerejä ja jotka ovat siten tulleet Lastentutkimusklinikalle luultavasti oppimista vaikeuttavan sosioemotionaalisen oireilun takia. Tulosten perusteella sekä opettajan että vanhemman arvio oireilusta tulisi huomioida, jotta saataisiin mahdollisimman kattava kuva lapsen tilanteesta.