Pre-emptive logging under the risk of land use restrictions - Salovaara, Kalle (2019)
Korkealla luonnon monimuotoisuudella on havaittu olevan positiivinen vaikutus ekosysteemipalveluihin, ja siksi monimuotoisuuden vähenemisen pysäyttäminen on tärkeää ihmiskunnalle. Elinympäristöjen tuhoutumisen on arvioitu olevan suurin uhka maapallon monimuotoisuudelle, sillä se pienentää eliöiden elintilaa ja lisää reunavaikutusta sekä maiseman pirstoutumista. Elinympäristöjen tuhoutumista voidaan estää luonnonsuojelutoimilla, ja yksityisillä maanomistajilla voi olla merkittävä rooli suojelutavoitteiden saavuttamisessa. Monet maanomistajat eivät kuitenkaan ole halukkaita suojelemaan uhanalaisia lajeja tai elinympäristöjä maillaan, ja osa myöntää heikentäneensä monimuotoisuusarvoja jopa tarkoituksella. Tällaisia epäilyksiä on esitetty mm. puunkorjuusta ekologisesti arvokkaissa metsissä – ilmiö, jota kutsutaan aavistushakkuuksi. Aavistushakkuu-termillä viitataan hakkuuseen, jonka maanomistaja tekee silloin, kun jokin taho suunnittelee suojelualueen perustamista hänen maillensa. Hakkaamalla metsänsä maanomistaja pystyy vähentämään omistamansa kohteen suojeluarvoja ja näin välttymään suojelupäätökseltä sekä siihen liittyviltä maankäytön rajoituksilta. Tutkin, tekivätkö suomalaiset maanomistajat aavistushakkuita korvissa ja rämeillä vuoden 2013 jälkeen, jolloin heille oltiin tiedotettu, että heidän puustoiset suonsa ovat kandidaattikohteita soidensuojelun täydennysehdotuksessa (SSTE). Yhdistin Metsäkeskuksen avoimet metsävarojen ja metsänkäyttöilmoitusten paikkatietoaineistot kaikkien Suomen korpi- ja rämekohteiden osalta, ja vertasin näiden hakkuuasteita SSTE:n kandidaattikorpien ja -rämeiden hakkuuasteisiin vuosien 2013–2018 välillä. Hakkuuaste oli 9,6% korpikandidaattikohteilla ja 13,1% rämekandidaattikohteilla, kun taas vastaavat hakkuuasteet kaikilla muilla Suomen korpi- ja rämekohteilla olivat merkitsevästi korkeammat: 18,3% ja 18,5%. Tulokset osoittavat, että maanomistajien informointi potentiaalisista maankäytön rajoituksista ekologisesti arvokkailla puustoisilla soilla vaikuttaa keskimäärin suojaavan kyseisiä kohteita hakkuilta. Kuitenkin osa kandidaattikohteista hakattiin huolimatta siitä, että maanomistajat tiesivät potentiaalisista suojeluarvoista. Osa maanomistajista saattoi siis aavistushakata omistamansa kohteen. Toisaalta on myös mahdollista, että he pitäytyivät alkuperäisissä hakkuusuunnitelmissaan jättäen potentiaaliset suojeluarvot huomioimatta.