Fyysiset pyöräilyn olosuhteet ja pyöräilyn edistäminen Suomen kunnissa - Turunen, Marianne (2019)
Väestötutkimusten perusteella suomalaiset liikkuvat vapaa-ajallaan ja arjen matkoillaan selvästi kansainvälisiä suosituksia vähemmän. Aktiivisten kulkutapojen, kuten pyöräilyn edistäminen paikallis- ja yhteiskuntatasolla vaikuttavat niin yhteiskunnan hyvinvointiin kuin talouteen, ympäristöön ja liikenteen sujuvuuteen. Valtakunnallinen kävelyn ja pyöräilyn edistämisohjelma tähtää pyöräilyn merkittävään lisäämiseen vuoteen 2030 mennessä. Tässä tutkielmassa pyrittiin toteuttamaan valtakunnallisen kävelyn ja pyöräilyn edistämisohjelman linjausta pyöräilyn olosuhteisiin liittyvän tiedonkeruun parantamisesta. Tutkielman tarkoituksena oli selvittää millaiset pyöräilyn fyysiset olosuhteet ovat eri kokoisissa Suomen kunnissa ja ovatko kuntien pyöräilyn kehittämispyrkimykset yhteydessä näihin olosuhteisiin. Tutkielma toteutettiin verkkokyselynä keväällä 2018. Pyöräilyn fyysiset olosuhteet käsittivät kyselyssä pyöräväylien pituudet ja ylläpidon vastuutahot, pyöräily-yhteyksien laatutason ja pyöräväylien talvikunnossapidon. Pyöräilyn kehittämispyrkimykset käsittivät pyöräilyn edistämisohjelmat ja pyöräilypoliittiset päätökset. Perusjoukkona käytettiin kaikkia Manner-Suomen kuntia. Kyselyyn osallistui yhteensä 150 kuntaa, jolloin vastausprosentiksi saatiin 51. Kyselyyn vastanneet olivat kunnan pyöräilyn olosuhteista vastaavia henkilöitä tai työryhmiä. Kyselydata analysoitiin ristiintaulukoimalla ja tilastolliset merkitsevyydet testattiin Khiin neliötestillä, yksisuuntaisella varianssianalyysillä ja riippumattomien otosten t-testillä. Pyöräväyliä oli keskimäärin 126,0 kilometriä kuntaa kohden ja pyöräväylistä keskimäärin 63,5 prosenttia oli kunnan oman ylläpitovastuun alla. Kunnan ylläpitovastuuosuus kasvoi suurempia kuntakokoja kohden. Pyöräily-yhteyksien kokeminen hyväksi vaihteli sekä yhteystyypin että kuntakoon mukaan. Merkitsevä ero vastauksissa kuntakokoluokittain oli kokemuksissa pyöräily-yhteyksien laadusta keskustan lävitse. Pyöräväylien talvikunnossapidossa 60,4 prosenttia kunnista oli määritellyt riittävän hyvät laatuvaatimukset väylien talvihoitoon, mutta samalla 47,1 prosenttia pyöräilyn pääreiteistä hoidettiin yhä viereisen ajoradan luokituksen mukaan. Pyöräi-lyn kehittämispyrkimykset olivat yhteydessä ainoastaan pyöräväylien pituuteen ja kunnan ylläpito-osuuteen väylistä sekä kokemukseen siitä, että pyöräily-yhteydet keskustan lävitse ovat kunnassa hyvät. Eri kokoiset kunnat vaikuttavat olevan melko yhdenvertaisia pyöräväyliensä asukasmääriin suhteutetuissa pituuksissa. Pyöräväyliensä ylläpidosta kunnat vastaavat pääasiassa itse, joten kunnallisella päätöksenteolla ja toimilla on mahdollista vaikuttaa laajasti pyöräväylien laatuun ja kuntoon. Kunnissa saattaa olla kuitenkin hyvinkin eritasoisia pyöräily-yhteyksiä eri asutusalueilta keskustaan, kouluihin tai palvelukeskittymiin. Pyöräilyn edistämisohjelmilla on aikaisemmissa selvityksissä ja käytännön työssä havaittu olevan yhteyksiä merkityksellisiin pyöräilyn edistysaskeliin kunnissa (LVM 2018; Maijala 2011). Tässä tutkielmassa tarkasteltujen tekijöiden yhteys pyöräilyn kehittämispyrkimyksiin ei ollut aivan yhtä selkeä, mikä voi toisaalta johtua edistämis-ohjelmien ja päätösten tuoreudesta ja fyysisten olosuhteiden hitaasta muutosvauhdista.