3. – 4. -luokkalaisten oppilaiden fyysinen aktiivisuus ja koulusitoutuneisuus perinteisessä ja avoimessa oppimisympäristössä - Peltola, Siiri (2019)
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää 3. ja 4. luokkalaisten oppilaiden fyysisen aktiivisuuden muutoksia oppimisympäristön muutoksen myötä oppituntien aikaisen, vapaa-ajan ja vuorokauden aikaisen fyysisen aktiivisuuden osalta. Lisäksi tarkasteltiin oppilaiden koulusitoutuneisuutta ja motivaatiota sekä sen yhteyttä fyysiseen aktiivisuuteen. Tutkimuksen kohdejoukkona oli Etelä-Suomessa sijaitsevan koulun 3. luokkalaiset oppilaat. Vuoden mittainen seurantatutkimus toteutettiin mittaamalla oppilaiden fyysistä aktiivisuutta sekä koulusitoutuneisuutta syksyllä 2015 ja syksyllä 2016. Ensimmäisellä mittauskerralla oppilaat opiskelivat perinteisessä luokkahuoneympäristössä, jonka jälkeen koulu remontoitiin ja toisella mittauskerralla oppilaat opiskelivat avoimessa oppimisympäristössä. Oppilaiden fyysistä aktiivisuutta mitattiin kiihtyvyysmittarilla sekä fyysisen aktiivisuuden päiväkirjalla viiden päivän ajan. Koulusitoutuneisuutta ja -motivaatiota selvitettiin kyselylomakkeen avulla. Lopulliseen aineistoon valittiin ne oppilaat, joilta oli mitattu koulusitoutuneisuutta molemmilla mittauskerroilla ja fyysistä aktiivisuutta vähintään toisella mittauskerralla, joten otoskoko oli 29 oppilasta (17 tyttöä ja 12 poikaa). Tulosten pääanalysointimenetelminä käytettiin aineiston kuvailua keskiarvoilla ja keskihajonnoilla. Fyysisen aktiivisuuden eroja mittauskertojen välillä tarkasteltiin riippuvien ja riippumattomien otosten t-testeillä. Lisäksi koulusitoutuneisuuden yhteyttä fyysiseen aktiivisuuteen tarkasteltiin Pearsonin korrelaatiokertoimien avulla. Oppimisympäristön muutos ei vaikuttanut tilastollisesti merkitsevästi oppilaiden fyysiseen aktiivisuuteen oppitunneilla tai vapaa-aikana. Ainoa tilastollisesti merkitsevä ero mittauskertojen välillä havaittiin koko vuorokauden fyysisessä aktiivisuudessa riippumattomien otosten t-testillä tarkasteltuna. Ennen koulun remonttia lapset olivat fyysisesti aktiivisia keskimäärin 29,6% ja vuotta myöhemmin 47,7% valveillaoloajastaan. Tulokset myös osoittivat, että mitä aktiivisempia oppitunnit olivat, sitä mielekkäämmäksi oppilaat kokivat kouluun tulemisen. Tämän tutkimuksen perusteella voidaan todeta, että pelkkä koulun oppimisympäristön muutos ei lisää oppilaiden fyysisen aktiivisuuden määrää tai intensiteettiä. Koko vuorokauden aikaiseen fyysiseen aktiivisuuteen ympäristön muutoksella voi olla vaikutusta, mutta muutos voi johtua myös monesta muusta tekijästä (kuten vapaa-ajan harrastukset, muutokset koulumatkan kulkemisessa ym.). Oppimisympäristön muutos ei muuttanut myöskään oppilaiden koulusitoutuneisuutta tai -motivaatiota. Opettajalla on todettu olevan suuri vaikutus oppilaiden oppituntien aikaiseen fyysiseen aktiivisuuteen. Näin ollen opettajien asenteisiin, tietoihin sekä taitoihin vaikuttamalla voitaisiin mahdollisesti vaikuttaa myös oppituntien aikaiseen fyysiseen aktiivisuuteen. Jatkossa olisikin mielenkiintoista selvittää opettajien ja oppilaiden tietojen, asenteiden ja motivaation vaikutuksia oppilaiden fyysiseen aktiivisuuteen luokkahuoneopetuksessa.