Vantaan aikuissosiaalityön tilastoinnin kehittäminen 2011-2015 - Kaijala, Jussi (2018)
Tämän tutkimuksen aihe on lähtenyt omista kokemuksistani sosiaalityön käytännöistä. Tutkimuksessa tarkastellaan Vantaan aikuissosiaalityön tilastoinnin ja sen liitännäistoimenpiteiden kehittymistä vuosina 2011-2015. Tutkimuksessa kuvataan ajanjaksolla tapahtuneita muutoksia organisaatiossa, Vantaan aikuissosiaalityön ympäristössä sekä tilastointiin liitännäisten toimintojen kehittymistä. Tutkimusaiheen merkitys sosiaalityössä on koko ajan kasvusuuntainen, koska digitalisoituva maailma ja muuttuva toimintakenttä luovat uudenlaisia odotuksia myös sosiaalityön arvioinnille. Sosiaalityön tietohallinnan tutkimus on muodostunut merkittäväksi tutkimuskohteeksi 2000-luvulla. Uuden sukupolven asiakastietojärjestelmien valmistelu, uusien johtamismallien astuessa julkisjohtamisen kentälle, vaikuttavuuden arvioinnin merkityksen korostuminen, valtakunnallisen tiedontarpeen kasvaessa ja sosiaalityön muuttuessa liiketalouden ehtoja soveltavaksi, tiedontarve on alati kasvava. Sosiaalityön tiedontarve ja muutosorientaatio ovat merkityksellisiä seikkoja. Tutkimuksessa sovelletaan systeemiteoreettista lähestymistapaa. Systeemiteorian näkökulmaa laajennetaan organisaatiometaforalla ja sosiaalihuoltoon 2000-luvulla rantautuneilla johtamismalleilla. Tutkimuksen kohdetta tarkastellaan peilaamalla sitä teorian mukaiseen systeemin sisäiseen sekä ulkoiseen kommunikaatioon. Tutkimuksen tavoitteena on selvittää henkilöstön näkökulmasta, miten syntyvää dataa voitaisiin hyödyntää enenevissä määrin asiakastyötä tekevien tukena ja millaisina he ovat kokeneet olemassa olevat välineet ja tiedot sekä osallisuutensa kehittämistoimiin. Henkilöstön näkökulmia tarkastellaan puolistrukturoidun lomakekyselyn avulla. Johdon ja hallinnon teemahaastatteluihin nojautuen tuodaan esille sitä, mikä johti tapahtuneisiin muutoksiin ja mitkä olivat vaikuttimina toimintaan. Lisäksi johdon näkökulmasta pohditaan prosessien onnistumista ja merkityksellisyyttä. Henkilöstö ei ole kokenut voivansa juurikaan vaikuttaa muutoksiin, omaan työhönsä tai näiden suunnitteluun. Asiakastyötä tekevien näkökulmasta järjestelmän tulisi itsessään sisältää tarvittavat tilastointivälineet, eikä tilastointia tulisi joutua tekemään muun työn ohessa erilliskirjaamisina. Järjestelmältä odotetaan automaatiota ja laajaa tietopohjaa oman työn tueksi. Johdon näkökulmasta kehittämistyö on koettu melko onnistuneeksi ja tutkimusajanjaksolla tuotetut uudet välineet koetaan merkityksellisiksi. Johdolla sekä hallinnolla on kuitenkin selkeä näkökulma siitä, että dialogisuus organisaatiossa ei ole ollut riittävää ja kommunikaatiota tulisi kehittää enemmän, sekä henkilöstön tulisi olla voimakkaammin mukana työn ja välineiden suunnittelussa. Dialogisuus organisaatiossa on saanut huomioita ja on kasvanut tutkimusajanjaksolla.