Anti-PD-1 immunoterapiavasteen ennustaminen kiinteän kudoksen kasvaimissa - Lindroos, Emmi (2018)
Immunologisilla syöpähoidoilla voidaan saada erinomaisia hoitotuloksia eri kasvaintaudeissa, mutta vain osalla potilaista. Jotta voidaan ennustaa, hyötyykö potilas immunologisista hoidoista, on hänen kasvaimensa ja immuunijärjestelmänsä ominaispiirteet otettava huomioon. Tässä tutkimuksessa kartoitettiin useiden kiinteän kudoksen kasvainten immunologista tilaa ja etsittiin anti-PD-1 immunoterapiavasteelle prediktiivisiä tekijöitä. Anti-PD-1 immunoterapialla pyritään palauttamaan kasvaimenvastainen immuunivaste estämällä CD8+T-lymfosyyttien pinnalla olevan inhibitorisen PD-1 (programmed death-1) -reseptorin ja siihen sitoutuvan ja useissa kasvaimissa ekspressoituvan PD-1 ligandi 1:n (PD-L1) välinen vuorovaikutus. Tutkimuksen aineistona oli 18 Keski-Suomen keskussairaalassa anti-PD-1 immunoterapialla hoidetun potilaan hoitoa edeltävät kasvainnäytteet, joiden CD3+ ja CD8+T-lymfosyyttien lukumäärä sekä PD-1 ja PD-L1 ekspressio tutkittiin immunohistokemian ja digitaalisen patologian avulla. Kaikissa näytteissä nähtiin kasvainalueella CD3+ ja CD8+T-lymfosyytti-infiltraatio. PD-L1-negatiivisia kasvainnäytteitä oli seitsemän, kuuden PD-L1-positiivisuus oli välillä 1–50 % ja viiden yli 50 %. Kun verrattiin PD-L1-positiivisia PD-L1-negatiivisiin näytteisiin, nähtiin että PD-1-positiivisia lymfosyytteja sekä kasvaimen reuna-alueen CD8-positiivisia lymfosyytteja oli enemmän PD-L1-positiivisissa kuin negatiivisissa näytteissä. Kuten aiempien tutkimusten perusteella oli oletettavissa, hyvä hoitovaste oli yleisempi niillä potilailla, joiden näytteet olivat sekä lymfosyyttirikkaita että PD-L1-positiivisia viitaten adaptiiviseen immuuniresistenssiin kasvaimessa. Kasvaimen ja immuunijärjestelmän välinen vuorovaikutus on kuitenkin monimutkaista ja tässäkin tutkimuksessa nähtiin etteivät kasvaimen lymfosyytti-infiltraation määrä, lymfosyyttien PD-1-positiivisuus tai kasvainsolujen PD-L1-positiivisuus yksittäisinä tekijöinä tai yhdistelmänä kykene riittävän hyvin erottamaan huonon ja hyvän hoitovasteen saaneiden potilaiden kasvainnäytteitä toisistaan.