Vaasan kaupungin liikuntapaikkatutkimus : perusliikuntapaikkojen tarjonta ja fyysinen saavutettavuus - Saarinen, Jaakko (2018)
Tämän pro gradu -tutkielman tarkoituksena oli tutkia Vaasan liikuntapaikkatarjontaa, liikuntapaikkojen fyysistä saavutettavuutta sekä liikuntapaikkainvestointien kohdentumista 2000-luvulla. Tarjontaa ja saavutettavuutta tarkasteltiin eri liikuntapaikkatyyppien ja ikäryhmien osalta. Tutkittaviksi tapauksiksi valittiin liikuntasalit, pallokentät, lähiliikuntapaikat, jää-, liikunta- ja uimahallit, kuntoradat ja ladut, luistelukentät ja kaukalot, kuntokeskukset ja kuntosalit sekä yleisurheilukentät. Liikuntapaikkainvestointien kohdentumista tarkasteltiin kunnan sekä Vaasanseudun Areenat kuntayhtymän toteuttamien investointien osalta. Tutkimus oli kvantitatiivinen tapaustutkimus, jossa käytettiin kuvailevaa tutkimusotetta. Tutkimusaineisto koostui Jyväskylän yliopiston ylläpitämästä Lipas-tietokannasta ladatuista liikuntapaikkatiedoista ja tilastoraporteista, kunnan investointiraporteista sekä tutkimuksessa käytetystä teoriapohjaisesta aineistosta. Analyysimenetelmänä käytettiin tilastollisesti kuvaavaa analyysia. Tarjontaa ja investointien kohdentumista kuvaava aineisto käsiteltiin tilastollisesti analysoitavaan muotoon Microsoft Excel taulukkolaskentaohjelmalla. Saavutettavuustarkastelut tehtiin Lipas-paikkatietoaineiston pohjalta ArcGIS PRO -ohjelmalla. Tulosten mukaan Vaasassa oli kesäkuussa 2018 yhteensä 431 liikuntapaikkaa. Liikuntapaikkojen lukumäärällisen tarkastelun mukaan paras tarjonta suhteessa väestöön oli lähiliikuntapaikkojen, kuntokeskusten ja kuntosalien osalta. Lisäksi Vaasassa oli tarjonnaltaan hyvin suuria yli 500 neliön liikuntasaleja ja tekonurmipintaisia pallokenttiä. Vastaavasti heikointa tarjonta oli yleisurheilukenttien sekä kuntoratojen ja latujen osalta. Parhaiten vaasalaiset saavuttivat luistelukentät ja kaukalot sekä 500 metrin että 1,5 kilometrin etäisyydeltä ja liikuntahallit viiden kilometrin etäisyydeltä. Vastaavasti heikoiten saavutettavissa olevia liikuntapaikkatyyppejä olivat lähiliikuntapaikat 500 metrin etäisyydeltä sekä jäähallit 1,5 ja viiden kilometrin etäisyydeltä. Kouluikäiset 7–15-vuotiaat saavuttivat liikuntasalit, pallokentät sekä luistelukentät ja kaukalot selvästi muita kohderyhmiä heikommin. Tulosten mukaan Vaasa oli investoinut liikuntapaikkoihin vuosien 2000–2016 välisenä aikana valtakunnallista keskiarvoa enemmän. Liikuntapaikkarakentamisen investoinnit kohdentuivat jalkapallostadioniin, jää- ja uimahalliin, monitoimiareenaan, yleisurheilu- ja pallokenttiin sekä lähiliikuntapaikkoihin. Tulokset vastasivat hyvin tutkimukselle asetettuja tavoitteita. Tuloksista voidaan päätellä, että rakentaminen Vaasassa on seurannut hyvin valtakunnallista kehitystä ja tarjonta vastaa liikuntapaikkojen yleisyyden osalta valtakunnallista tilannetta. Lisäksi tulokset viittaavat siihen, että rakennetut liikuntapaikat sijainniltaan palvelevat paremmin aikuis- ja eläkeikäistä väestöä. Rakentaminen on investointien kohdentumisen osalta mukaillut valtakunnallisia painopistealueita. Tutkimuksessa tuotetut tulokset vastasivat vain tietyiltä osin liikuntapaikkatarjonnan kokonaisuutta, mikä heikensi tutkimuksen luotettavuutta. Tuotettua tietoa voidaan monilta osin hyödyntää liikuntapaikkarakentamisessa ja liikuntapaikkarakentamista palvelevan päätöksenteon tukena.