Dissociating dysphoric and healthy control participants in brain’s electrical responses to sound intensity changes - Virtanen, Juho (2018)
Ääni-intensiteetin prosessointi aivoissa on usein yhdistetty keskushermoston serotoniinijärjestelmän toimintaan. Tämän serotoniinijärjestelmän toimintahäiriön on ehdotettu olevan yksi piilevä tekijä masennuksen psykopatologian taustalla. Ääni-intensiteetin prosessointia on aikaisemmin tutkittu mittaamalla aivojen sähköisten jännitevasteiden riippuvuutta kasvavaan äänen intensiteettiin koeasetelmissa, joissa vaihtelevien voimakkuuksien sinusoidisia ääniä toistetaan koehenkilölle satunnaisessa järjestyksessä. Intensiteettiriippuvuutta osoittaa tästä laskettu LDAEP- (Loudness Dependence of Auditory Evoked Potentials) kulmakertoimen jyrkkyys. Jyrkän LDAEP- kulmakertoimen on ajateltu olevan yhteydessä heikompaan serotoniinijärjestelmän toimintaan aivoissa ja päinvastoin. Hiljattain on ehdotettu aivojen muutoksen havaitsemisen reflektoivan myös keskushermoston serotoniinijärjestelmän toimintaa, jolloin oddball-asetelmassa äänen intensiteetin muutokset ilmenevät harvoin esiintyvinä poikkeavina ärsykkeinä. Aikaisempaa vertailua ei ole intensiteettiriippuvuuteen ja muutoksen havaitsemiseen perustuvien menetelmien kyvystä erotella masennusoireiset ja terveet kontrollikoehenkilöt toisistaan. Tässä tutkimuksessa 15 masennusoireisen ja 15 terveen kontrollin jännitevasteiden intensiteetti riippuvuutta ja muutoksen havaitsemista mitattiin samanaikaisesti kun koehenkilöt katsoivat mykkäelokuvaa. Tavoitteena oli selvittää eroavatko masennusoireisten ja kontrollien aivovasteet toisistaan esitettyihin LDAEP ja oddball ärsykkeisiin. Oletuksena on, että masennusoireisilla henkilöillä olisi jyrkempi LDAEP- kulmakerroin ja korkeammat N1 amplitudit oddball-asetelmassa. Toisena tavoitteena oli tutkia korreloivatko intensiteetti riippuvuus ja muutoksen havaitseminen keskenään. Kolmanneksi halusin selvittää korreloivatko nämä kaksi menetelmää muiden masennusoiremittareiden kanssa. Tuloksista ilmeni, että oddball-asetelman korkean intensiteetin deviantti ärsyke sai aikaan suurimmat N1 amplitudit molemmissa ryhmissä verrattuna muihin ärsykkeisiin. Myös oddball-asetelman korkean intensiteetin deviantin ärsykkeen ja intensiteetti riippuvaisen N1 ja N1/P2 peak-to-peak arvojen välillä esiintyi tilastollisesti merkitsevä korrelaatio. Vastoin odotuksia, masennusoireisten ja kontrollien välillä ei löytynyt ryhmäeroja aivovasteissa LDAEP- tai oddball- ärsykkeisiin. Merkitsevää korrelaatiota ei löytynyt muiden masennusoiremittareiden ja LDAEP tai oddball vasteiden välillä. Tulokset viittaavat siihen, että auditorista intensiteetti riippuvuutta ja muutoksen havaitsemista voidaan hyödyntää spesifinä työkaluna masennuksen diagnosoinnissa pelkän masentuneiden ja ei-masentuneiden erottelun. On myös mahdollista, että nämä menetelmät eivät ole yhteydessä masennusoireiden vakavuuteen, mutta nämä kysymykset vaativat vielä jatkotutkimuksia.