Kevyttä keskustelua vai tiivistä tietojen vaihtoa? : tietoverkkorikollisuuden tilannetietoisuuden jakaminen luottamusverkostossa - Herranen, Tuomas (2018)
Räjähdysmäisesti lisääntyneiden kyberrikosten taloudellisten vaikutusten arvioidaan olevan merkittäviä, mutta silti ilmoituskynnys rikoksista on korkea. Viranomaiset pystyvät puuttumaan tapauksiin vain rajallisesti, koska suuri osa teoista ei näy rikostilastoissa. Tästä syystä julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyö onkin elintärkeää kyberrikollisuuden torjumisessa. Yksi rakenne yhteistyöhön on luotettu foorumi, jossa elinkeinoelämän harjoittajat ja viranomaiset voivat kokoontua keskustelemaan asioista epävirallisesti. Tässä tutkimuksessa tunnistettiin seikat, jotka vaikuttavat tietoverkkorikollisuuden tilannetietoisuuden jakamiseen tietoturvayritysten ja viranomaisten välisessä luottamusverkostossa. Puolistrukturoitujen asiantuntijahaastatteluiden avulla selvitettiin, millaista tietojenvaihtoa luottamusverkoston toimijat toivovat sekä mitä haasteita he tunnistavat tietojen jakamiseen liittyen. Pehmeää systeemimetodologian avulla vastauksista muodostettiin määrämuotoinen kehitysprosessi siten, että luottamusverkoston toiminnan kehittämiseen voidaan ryhtyä järjestelmällisesti. Tutkimustulosten perusteella tietoverkkorikollisuuden tilannetietoisuuden jakamisen tulisi palvella niin viranomaisten tarvetta kehittää konkreettista tilannetietoisuusnäkymää tapahtuviin rikoksiin, kuin myös lisätä yritysten edustajien ymmärrystä tietoverkkorikoksista sekä niiden taustalla vaikuttavista ilmiöistä. Jaettavan tiedon tulisi olla sellaista, minkä tietäminen olisi tarpeellista kaikille luottamusverkoston toimijoille ja sen avulla saavutettavan ymmärryksen tulisi mahdollistaa tilannetietoisuuden käyttäminen päätöksenteon apuna. Edellytyksenä tietoisuuden jakamiselle koettiin, että yhteistyön tulisi olla salassapitovelvollisuuksien puitteissa mahdollisimman avointa, vastavuoroista, noudattaa ryhmässä vallitsevia normeja ja perustua muuhun kuin pelkkiin fyysisiin tapaamisiin. Tietoisuuden jakamista edesauttaisi, mikäli luottamusverkostolla olisi yhteiset tavoitteet, taloudellisia kannustimia tehdä yhteistyötä sekä tehokkaat kommunikointikanavat tai jaettu tilannetietoisuusnäkymä. Tilannetietoisuuden jakamista puolestaan haittaisivat vapaamatkustajailmiö, luottamuksen puute ryhmän jäsenten kesken sekä saavutetun tilannetietoisuuden tulkintaan käytettävän yhtenevän sisäisen mallin puuttuminen. Kyberturvallisuuskeskus koettiin luontevimmaksi tahoksi koordinoimaan tällaista yhteistyötä, koska verkoston toimijoilla on jo ennestään toimiviksi koetut suhteet keskuksen kanssa.