Does dehydroabietic acid (DHAA) at environmentally relevant concentrations cause developmental defects in brown trout larvae (Salmo trutta lacustris)? - Könönen, Iina (2018)
Hartsihapot ovat puun luonnollisia uuteaineita, joita päätyy vesistöihin sellu- ja paperitehtaiden jätevesien mukana. Niiden on osoitettu olevan kaloille ja muille vesieliöille haitallisia yhdisteitä. Etenkin aikaiset kalanpoikasten kehitysvaiheet ovat herkkiä vierasaineille, sillä altistuminen voi aiheuttaa kehityshäiriöitä. Dehydroabietiinihappo (DHAA) on yksi sellutehtaiden jätevesien yleisimmistä ja seuratuimmista hartsihapoista. Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli tutkia ympäristön kannalta relevanttien DHAA-pitoisuuksien vaikutuksia järvitaimenen (Salmo trutta lacustris) vastakuoriutuneiden poikasten kehitykselle. Laboratoriossa suoritettiin 13 päivän DHAA-altistus, jonka aikana seurattiin poikasten kuolleisuutta. Altistuksen jälkeen poikasista todettiin ruskuaispussitaudin oireita, kuten ruskuaispussin ja sydänpussin edeemia. Myös poikasten kasvua ja energian kulutusta seurattiin mittaamalla poikasten pituus ja tasomainen ruskuaispussin pinta-ala altistuksen jälkeen. DHAA on polyaromaattisten hiilivetyjen esiaste, joten sen aryylihiilivetyreseptorin (AhR) aktivaatiota tutkittiin cyp1a-geenin ekspression avulla yhden päivän DHAA-akuuttialtistuksen jälkeen. Tutkimuksessa positiivisena kontrollina käytetty reteeni aiheutti poikasissa suurimmat vaikutukset. Epämuodostumia havaittiin kaikissa tutkituissa DHAApitoisuuksissa. Suuren toistokäsittelyjen välisen vaihtelun vuoksi selkeitä DHAAannosriippuvaisia johtopäätöksiä ei voitu tehdä poikasten pituuden ja ruskuaispussin pinta-alan osalta, kun saatuja tuloksia verrattiin nollakontrolliin. Mikään käsittelyryhmä ei aiheuttanut tilastollisesti merkitsevää AhR-aktivaatiota, joten epämuodostuvat syntyvät luultavasti jollain muulla mekanismilla. Tulokset kuitenkin antavat syyn uskoa, että DHAA voisi aiheuttaa kehityshäiriöitä järvitaimenen poikasissa. Sellutehtaiden jatkuvat päästöt vesistöihin ja kalanpoikasten krooninen altistuminen jätevesien komponenteille voi siten aiheuttaa kehityshäiriöitä kalanpoikasille sellu- ja paperitehtaiden alapuolisissa vesistöissä. Lisää tutkimusta tarvitaan, jotta mekanismi mahdollisten epämuodostumien syntyyn selviäisi.