"A strong union is one that thinks strategically" : analysis of the Global Strategy for the European Union's Foreign and Security Policy - Asunmaa, Iiris (2018)
Tutkimuksen tarkoituksena on selvittää, millainen turvallisuuskäsitys Euroopan unionissa vallitsee ja minkälaisia teemoja turvallisuuteen liitetään. Lisäksi tutkimus pyrkii analysoimaan Euroopan unionia vallankäyttäjänä kansainvälisessä politiikassa. Tutkimuksen aineisto muodostuu Euroopan unionin kahdesta turvallisuusstrategiasta. Päähuomio on vuonna 2016 julkaistussa Euroopan unionin ulko- ja turvallisuuspoliittisessa globaalistrategiassa, ja vertailuaineistona käytetään vuoden 2003 Euroopan turvallisuusstrategiaa. Strategiat valikoituivat tutkimuksen aineistoksi, sillä ne määrittelevät suuntaviivat ja toimintaperiaatteet Euroopan unionin ulko- ja turvallisuuspolitiikalle ja näin ollen kuvaavat keskeisimpiä teemoja ja toimijoita Euroopan unionin turvallisuuteen liittyen. Tutkimus toteutettiin käyttäen metodina Palosen (1988) poliittista luentaa. Poliittinen luenta pyrkii tutkimaan, kuinka poliittinen ulottuvuus ilmenee tekstissä ja minkälaisia tulkintoja tekstistä voidaan tehdä poimimalla siitä kiinnostavia ilmaisuja. Analyysin tukena käytettiin turvallisuusuhkia selvitettäessä Buzanin, Wæverin ja de Wilden (1998) kategorisointia turvallisuuden osa-alueista. Euroopan unionin valta-asemaa tarkasteltiin Tojen (2011) pikkuvallan sekä McCormickin (2007) supervallan käsitteiden avulla. Tutkimuksen perusteella Euroopan unionin turvallisuuspoliittinen kenttä näyttäytyy laajana. Vahvimpina osa-alueina vuoden 2016 globaalistrategiassa esiintyvät sotilaallisen ja taloudellisen turvallisuuden alueet. Poliittinen ja yhteiskunnallinen turvallisuus ilmenee osittain rinnakkain ja lomittain; eurooppalaiset arvot ja vahvat Euroopan unionin instituutiot ovat EU:n turvallisuuspolitiikan perusta. Huolimatta asemastaan ympäristönsuojelun edelläkävijänä ympäristöturvallisuus jää vuoden 2016 globaalistrategiassa vähälle huomiolle. Tulosten mukaan Euroopan unionin käytöksessä on havaittavissa piirteitä sekä pikkuvallasta että supervallasta. Voidaankin todeta, että EU nojaa globaalissa toiminnassaan vahvasti kansainvälisiin instituutioihin, mutta pyrkii myös luomaan itsenäistä asemaa. Erityisesti operatiivisen riippumattomuuden tavoittelu nousi aineistosta kantavana teemana. Aineiston perusteella Euroopan unioni on pikkuvalta, joka pyrkii kohti tunnustusta suurvaltana.