Polypore substrate preferences and community structure in Brazilian Atlantic rainforest - Kokkonen, Miia (2017)
Ihmisen aiheuttamat muutokset elinympäristöissä ovat aiheuttaneet suurta monimuotoisuuden vähenemistä globaalisti. Vaikka luonnonsuojelua on alettu vaatia kansainvälisessä politiikassakin, toiminta ja tieto eri lajiryhmien ja ekosysteemien välillä on epätasaisesti jakautunutta. Trooppiset sademetsät ovat yksi maapallon monimuotoisuuden kuumista pisteistä, mutta myös siellä monet lajiryhmät tunnetaan todella huonosti. Etenkin trooppisten sienten ekologiasta on vähän tietoa, vaikka tiedetään, että niillä on ekosysteemin toiminnan kannalta tärkeä rooli. Eliöyhteisö ja sen ominaisuuksia säätelevät mekanismit tulisi tuntea, jotta koko ekosysteemin toimintaa voisi ymmärtää ja suojelutoimet kohdistaa tehokkaasti. Eliöyhteisön ominaisuuksiin vaikuttavat muun muassa lajiutuminen ja leviäminen, elinympäristön olosuhteet ja resurssit sekä lajienväliset vuorovaikutukset. Tämän tutkimuksen kohteena olivat Atlantin sademetsän käävät Kaakkois-Brasiliassa. Tutkimuksessa selvitettiin alueen kääpälajisto, tutkittiin millaisilla kasvualustoilla lajit viihtyvät, vaikuttaako lahopuun monimuotoisuus kääpälajiston monimuotoisuuteen sekä kuinka samanlaisia toistensa kanssa kääpäyhteisöt olivat tutkimusalueen eri osissa. Kääpälajistoa inventoitiin 2,3 hehtaarin alueella noin 400 hehtaarin laajuisessa metsässä. Lahopuista mitattiin runkomuuttujia kuten koko, lahoaste ja kuoren peittävyys. Kaikkiaan tutkimuksessa havaittiin 53 kääpälajia. Suurin osa mitatuista runkomuuttujista ei selittänyt kääpien esiintymistä, mutta lahoaste vaikutti siten, että kääpiä kasvoi enemmän keskimääräisesti tai paljon lahonneilla rungoilla verrattuna tuoreisiin lahopuihin. Sen sijaan lahopuun monimuotoisuus ei selittänyt kääpälajiston monimuotoisuutta. Lahopuu on yksi luonnontilaisen metsän tunnuspiirteistä ja aiemmista tutkimuksista tiedetään, että luonnontilaisessa sademetsässä kääpälajisto on runsaampi kuin käsitellyissä metsissä. Suuremmalla aineistolla kääpälajiston yhteys lahopuun monimuotoisuuteen olisikin voinut olla helpompi havaita. Lajiston vaihtuvuus sekä tutkimusalueiden sisällä että niiden välillä olivat suurta. Spatiaalinen monimuotoisuuden vaihtelu koostui lajiston tasaisesta muuttumisesta sen sijaan, että havaittu monimuotoisuus olisi ollut pesittäistä. Alueiden väliset erot lajikoostumuksessa johtuvat todennäköisesti metsän rakenteen monipuolisuudesta tai kääpien leviämisekologiasta eivätkä kasvualustavaatimuksista tai systemaattisesta elinympäristön vaihtumisesta toisenlaiseksi. Tämän työn tulokset ovat samansuuntaisia niiden muutaman tutkimuksen kanssa, joita Atlantin sademetsistä on tehty. Kääpien suojelemiseksi olisikin tärkeää säilyttää monipuolisen lahopuun lisäksi myös muita metsän rakenteeseen vaikuttavia piirteitä Atlantin sademetsissä.