Electrophysiological evidence for change detection in sound frequency and duration in mice - Kyläheiko, Iiris (2017)
Ihmisaivot ovat taipuvaiset havaitsemaan muutoksia kuuloympäristössään. Elektrofysiologisissa mittauksissa tämän automaattisen muutoksen havaitsemisen merkkinä voidaan käyttää poikkeavuusnegatiivisuutta (MMN), joka on negatiivinen komponentti herätysvasteessa. Vielä ei kuitenkaan tiedetä, onko hiirillä toiminnallisesti samanlaista vastetta kuin ihmisillä. Tähän kysymykseen vastataksemme nauhoitimme kenttäpotentiaaleja uretaanianestesiassa olevien hiirten kuuloaivokuorelta. Ensimmäisessä kokeessa esitimme hiirille harvinaisia muutoksia (12.5 %) äänen taajuudessa kahdella eri ärsykevälillä (ISI). Toisessa kokeessa hiirille esitettiin lyhennyksiä (45 % ja 35 %) /a/-puheäänissä. Taajuuskokeessa poikkeavuusvaste (MMR) syntyi sekä laskeviin että nouseviin taajuusmuutoksiin. Ärsykevälin pidentäminen johti poikkeavuusvasteen vaimentumiseen, joka johtui heikenneestä muistijäljen muodostumisesta. Myös toisessa kokeessa esitetyt puheäänen pituuden vaihtelut saivat aikaan poikkeavuusvasteen hiirillä. Käytimme myös ensimmäistä kertaa hiirillä kontrollikoetta, jonka tarkoituksena oli selvittää poikkeavuusvasteen hermostollista perustaa. Tulokset tukevat teoriaa, jonka mukaan poikkeavuusvaste perustuisi hiirillä muistipohjaiseen vertailuprosessiin, vastaavasti kuten poikkeavuusnegatiivisuus ihmisillä, ainakin taajuusmuutoksien kohdalla. Yhdessä kokeiden tulokset osoittavat, että poikkeavuusvastetta voidaan jatkossa käyttää hiirimalleissa välineenä tutkia sensoris-kognitiivisia toimintoja. Tämä tulos on hyödyllinen, sillä tarjolla on suuri määrä geneettisiä hiirimalleja, ja lisää tutkimusta tarvitaan kognitiivisten toimintojen, kuten puheen, sekä neuropsykiatristen sairauksien, kuten dysleksian, neurobiologiaan liittyen.