Ilmaistaan eleillä : suomalaisen viittomakielen tulkkiopiskelijoiden eletarinat - Uimonen, Tuula (2017)
Tämän tutkielman aiheena on eleet. Tutkielmassa tarkastellaan, kuinka viittomakielen tulkkiopiskelijat pelkästään eleitä käyttämällä kertoivat nähdyn animaatiofilmin tapahtumat, ja millaisia eleitä sen kerronnassa käytettiin. Opiskelijat kertoivat saman animaatiofilmin tapahtumat kahdesti. Ensimmäisiä tuotoksia kertoessaan opiskelijoilla ei ollut viittomakielen taitoa, mutta toisella kerralla heillä oli viittomakielen opintoja jo takanaan. Näitä eri kerroilla tuotettuja tarinoita verrataan toisiinsa. Teoriataustana on puhekieleen pohjautuva eleiden tutkimus, ja sieltä McNeillin (1992) ja Kendonin (2004) ajatus eleiden merkittävyydestä osana kieltä ja kommunikointia. Aineiston analysoinnissa käytetään McNeillin tunnetuksi tekemän elejatkumon eletyyppien luokittelua. Tässä työssä elekerronnalla tarkoitetaan aineistona olevaa opiskelijoiden pelkästään eleillä tuotettua tarinan kerrontaa. Tämän tutkielman aineisto on osa laajempaa pilottitutkimusaineistoa, joka on kerätty Suomessa Humanistisessa ammattikorkeakoulussa Humakissa ja Hollannissa Utrechtin viittomakielen tulkkien koulutuksessa. Tässä työssä analysoidaan kymmentä viiden suomalaisen viittomakielen tulkkiopiskelijan videoitua eleillä tuotettua tarinaa, joista annotoidaan tietyt piirteet videokuvan tarkkaan erittelyyn sopivalla ELAN-ohjelmalla. Tarinat kerrottiin käyttäen kuvailevia eleitä, osoituksia, ilmeitä, pantomiimia ja viittomia, jotka tuotettiin käsien, kasvojen ja kehon liikkeillä. Eniten molemmissa tuotoksissa oli kuvailevia eleitä. Toisen kerronnan tuotoksissa viittomat lisääntyivät. Elekerronnoista ilmeni, että pelkällä eleiden käytöllä on potentiaalia toimia viestin välittämisessä. Puhekielen eleissä, pelkästään eleillä tuotetuissa ilmaisuissa ja viittomakielessä on havaittavissa samankaltaisia rakenteellisia piirteitä. Viittomakielen tutkimuksessa ja viittomakielen tulkkien koulutuksessa eleet on entistä enemmän alettu ottaa huomioon, joten elekerronnan tuloksia voi hyödyntää viittomakielen eleisyyden tarkastelussa ja viittomakielen opetuksessa. Jatkotutkimuksena voisi tarkastella, millainen olisi viittomakielisen henkilön kertoma tarina samasta animaatiofilmistä, ja kuinka siinä eleisyys ja viittomakielisyys lomittuisivat.