"Peace is a process" : local narratives of peace and the conflict transformation discourse in South Sudan - Turunen, Johanna (2017)
Tutkimukseni tavoitteena on tarkastella eteläsudanilaisten kansalaisjärjestötoimijoiden näkemyksiä rauhasta itsenäistymisen jälkeisessä Etelä-Sudanissa. Tutkimuksen tehtävänä on selvittää, kuinka ”conflict transformation” ajattelu on vaikuttanut paikallisten rauhan narratiivien muodostumiseen ja tämän analyysin kautta pohtia paikallisen ja kansainvälisten toimijoiden suhdetta Etelä-Sudanin rauhanrakentamisessa. Aineistona tutkimuksessa toimii Crisis Management Initiativen (CMI) keräämä haastatteluaineisto eteläsudanilaisten nuorisojärjestötoimijoiden parissa. Kriittisen narratiivisen analyysin kautta tutkimus pyrkii tuomaan esiin paikallisten näkemysten ja kansainvälisten rauhanrakennusdiskurssien välistä suhdetta ja siihen sisältyviä valtarakenteita. Tutkimus osallistuu kriittisen rauhantutkimuksen keskeisiin keskusteluihin ja avaa näkemyksiä myös Etelä-Sudanin tämän hetkisen sisällissodan taustoihin. Analyysissa haastatteluja jäsenneltiin rauhan narratiivien kautta. Haastattelujen esiin nostamat narratiivit tuovat esiin vahvan paikallisen toimijuuden haastateltavien keskuudessa ja narratiivit myötäilevät monin paikoin ”conflict transformation” ajattelun keskeisiä painopisteitä, kuten ajatusta positiivisesta rauhasta ja pitkäjänteisestä työstä. Narratiivit poikkesivat kuitenkin paikoin ”conflict transformation” ajattelun näkemyksistä ja eteläsudanilaisten toimijoiden näkemykset tuntuvat nostavan esiin laajempia vaikutteita kehitysyhteistyön keskeisistä diskursseista. Nämä vaikutteet linjaavat kansalaisjärjestöjen käsitystä omasta toimijuudestaan kohti maltillisempia järjestötoiminnan muotoja kohtaan. Jättäen ”conflict transformation” ajatteluun kuuluvan ajatuksen (väkivallattomasta) konfliktista ja rakentavasta kriittisyydestä muutoksen mahdollistajana marginaaliseen asemaan. Samanaikaisesti narratiivit linjaavat nuorisotoimijoiden intressit pääasiallisesti omien yhteisöjensä toimintaan kansallisen tason sijaan. Tutkielma tuloksista voidaan päätellä, että itsenäisyyden ensi askeleet Etelä-Sudanissa toteutuivat vielä varsin epävarmassa ja räjähdysalttiissa ilmapiirissä. Pitkän väkivallan historian arvet olivat vielä tuoreena narratiiveissa ja kenties juuri tästä syystä kansalaisjärjestöjen rooliksi identifioitiin yhteisöjen hyvinvoinnin tukeminen ja rauhallisten suhteiden luominen. Narratiivit nostivat myös esiin nuoriso toimijoiden oman toimijuuden ja yritykset oman asiantuntijuuden vahvistamisesta. Nämä osoittavat vahvaa paikallista aloitteellisuutta, joka voi tulevaisuudessa tukea ”conflict transformation” ajattelun mukaista kehityskulkua kohti toimivaa ja tasa-arvoista yhteiskuntaa, jossa kansalaisjärjestöillä on myös kriittinen rooli kansallisen poliittisen tason haastajana.