Suomalaisten 5- ja 8-luokkalaisten motivaatiotekijät liikuntatunneilla ja Move! -mittauksissa - Pirilä, Saana; Westersund, Perttu (2017)
Pirilä, S. & Westersund, P. 2016. Oppilaiden motivaatiotekijät liikuntatunneilla ja Move! -mittauksissa. Liikuntakasvatuksen laitos, Jyväskylän Yliopisto. Liikuntapedagogiikan pro gradu -tutkielma, 79s., 6 liitettä. Tutkimuksemme tarkoituksena oli selvittää tyttöjen ja poikien kokemaa itsemääräämismoti-vaatiota, motivaatioilmastoa, tavoiteorientaatiota, viihtymistä ja huolestuneisuutta tavallisilla liikuntatunneilla sekä Move! -toimintakyvynmittaustunneilla. Tutkimuksen kohdejoukkona olivat Jyväskylän lähialueen ja yhden keskiespoolaisen perus-koulun 5- ja 8-luokkalaiset tytöt ja pojat (N= 518). Aineistot kerättiin kouluittain kolmen eri kontaktikerran aikana kyselylomakkeella. Ensimmäisellä kerralla selvitettiin kontekstuaalista liikuntamotivaatiota. Toisella ja kolmannella kontaktikerralla oppilaat suorittivat Move! -toimintakykymittaukset kahden erillisen 90 minuuttia kestävän liikuntatunnin aikana. Mo-lempien tuntien jälkeen kartoitettiin kyselylomakkeiden avulla oppilaiden tilanteellisia moti-vaatiokokemuksia kyseisten Move! -mittaustuntien osalta. Itsemääräämismotivaation tutkimi-seen käytettiin Sports Motivation Scale 2 -mittarin sekä Situational Motivation Scale- mittarin suomenkielistä versiota. Motivaatioilmastoa tarkasteltiin Soinin, Liukkosen ja Jaakkolan (2004) kehittämällä motivaatioilmastomittarilla. Viihtymistä selvitettiin Enjoyment in Sports Scale –mittarin suomenkielisellä versiolla ja huolestuneisuutta yhden väittämän avulla. Viih-tymis- ja huolestuneisuusväittämät oli tutkimuksessamme yhdistetty osaksi motivaatioilmas-tomittaria. Tavoiteorientaatiota tarkasteltiin Perception of Success Questionaire –mittarin suomenkielisellä lasten versiolla. Käytettyjen mittarien luotettavuutta tarkasteltiin Cronbachin alfakertoimella. Tuloksia analysoitiin sukupuolten välisten keskiarvojen osalta riippumatto-mien otosten t-testillä ja testien välisiä yhteyksiä tarkasteltiin Pearsonin tulomomenttikorre-laatiokertoimen avulla. Tulosten mukaan oppilaiden kokema sisäinen motivaatio, tehtävä- sekä minäsuuntautunut motivaatioilmasto, sosiaalinen yhteenkuuluvuus, koettu autonomia sekä viihtyminen olivat korkeampia tavallisilla liikuntatunneilla. Sukupuolten välisessä vertailussa motivaatiojatku-mon sisällä havaittiin, että pojat kokivat voimakkaammin ulkoista säätelyä sekä amotivaatio Move! -tunneilla, ja tytöt puolestaan pakotettua säätelyä ja amotivaatio tavallisilla tunneilla. Pojat kokivat tyttöjä enemmän minäsuuntautunutta motivaatioilmastoa molemmilla tunneilla sekä viihtymistä tavallisilla tunneilla. Tytöt olivat poikia huolestuneempia molemmilla tun-neilla. Tytöt olivat tehtäväorientoituneempia kuin pojat Move! -tunneilla ja pojat vastaavasti minäorientoituneempia tavallisilla ja Move! -tunneilla. Tavallisten ja Move! -tuntien aikaista viihtymistä selittivät voimakkaimmin oppilaan kokema sisäinen motivaatio, tehtäväsuuntau-tunut motivaatioilmasto, sosiaalinen yhteenkuuluvuus sekä koettu autonomia. Tulosten perusteella näyttäisi siltä, että oppilaat eivät viihdy aivan yhtä hyvin toimintakyky-mittaustunneilla kuin tavallisilla liikuntatunneilla. Move! -tunneilla tulisikin jatkossa korostaa tehtäväsuuntautunutta motivaatioilmastoa sekä tukea oppilaiden sisäisen motivaation kehitys-tä. Avainsanat: Itsemääräämismotivaatio, motivaatioilmasto, tavoiteorientaatio, viihtyminen, koululiikunta, fyysinen toimintakyky, Move!