Effect of nutrients on competition between a virulent and a less virulent strain of the fish pathogen Flavobacterium columnare - Hämäläinen, Dorrit (2016)
Patogeenit ovat haitallisia eliöitä, jotka tarvitsevat isäntää saadakseen tarvittavia ravinteita. Patogeenin haitallisuutta kutsutaan virulenssiksi, ja se on tärkeä osuus patogeeni-isäntä–suhteessa. Virulenssia säädellään tarkasti, sillä liian korkea virulenssi tappaa isännän liian nopeasti, jolloin patogeeni ei ehti levitä uuteen isäntään. Liian matala virulenssi voi estää patogeenia tartuttamasta isäntää. Kilpailu muiden lajien tai kantojen kanssa voi vaikuttaa patogeenin virulenssiin, kuten myös ympäristötekijät. Flavobacterium columnare on kaloille kolumnaaritautia aiheuttava patogeenibakteeri. Kolumnaari tautia esiintyy kalankasvattamoilla ympäri maailmaa ja monella eri kalalajilla, ja aiheuttaa miljoonien edestä vahinkoja. Tauti on kasvava ongelma, sillä kalankasvattamoiden olosuhteiden uskotaan lisäävän patogeenien haitallisuutta, ja koska patogeeni on saprofyytti voi se elää kuolleessa kudoksessa, mikä vaikeuttaa taudin hoitamista. Tämän tutkielman tavoitteena oli selvittää, vaikuttaako ravintotaso kahden eri virulenssitasoisen F. columnare -kannan väliseen kilpailuun. Kahta F. columnare -kantaa kasvatettiin erikseen korkeassa ja matalassa ravintotasossa 35 päivän ajan, sekä kantojen 1:1 sekoituksena. Toisella kannoista on aiempien kokeiden mukaan korkea virulenssi, ja toisella kannalla matala virulenssitaso. Kantojen geneettistä erilaisuutta käytettiin hyväksi kantojen suhteen selvittämiseksi yhteiskasvatuksissa käyttäen qPCR:ää (kvantitatiivinen PCR). Tämän työn tuloksena oli että kaikki käsittelyt kasvoivat yhtä hyvin, ja vain lyhytaikaisia eroja kasvutrendeissä havaittiin. Yhteiskasvatuksissa qPCR-tulokset osoittivat virulentin kannan hallitsevan kasvatusta kummallakin ravintotasolla, ja osuudet olivat hyvin samanlaisia eri ravintotasoilla. Kantojen virulenssi testattiin kalakokeella sekä kasvatuskokeessa olleista bakteereista, että kasvatuskokeiden alkuperäisistä bakteerinäytteistä. Kirjolohenpoikasia altistettiin patogeeneille, ja taudin puhkeamista sekä sen aiheuttamia oireita seurattiin tunnin välein. Kasvatuksissa ollut virulentti kanta, sen alkuperäinen näyte ja kaikki kilpailukasvatukset olivat yhtä virulentteja, oletettavasti johtuen virulentin kannan hallitsevuudesta yhteiskasvatuksessa ravintotasosta riippumatta. Vähemmän virulentilla kannalla ravintotaso vaikutti virulenssiin, sillä alhaisessa ravintotasossa kasvaneella käsittelyllä oli matalampi virulenssitaso kuin korkeassa ravintotasossa kasvaneella sekä alkuperäisellä kannalla. Monessa kokeessa osoitettu kasvavan virulenssin trendi matalassa ja korkeassa ravintopitoisuudessa ei toteutunut tässä työssä. Sen sijaan kilpailukokeen tulos virulentin kannan hallitsevuudesta vastaa muiden tuloksia. Ravintotason vaikutusta virulenssiin ei luultavasti nähty tässä työssä bakteerien kasvatustavan vuoksi, ja kilpailuun vaikutti todennäköisesti virulentin kannan kyky inhiboida vähemmän virulentin kannan kasvua.