Effects of a 10-week aerobic exercise intervention on physical fitness, cognition and preattentive sensory processing of aging women - Heikkinen, Pyry (2016)
Ikääntyminen on yhdistetty muutoksiin kognitiivisissa toiminnoissa, kuten toiminnanohjauksessa ja prosessointinopeudessa, sekä esitietoisessa aistiärsykkeiden käsittelyssä. Näiden kummankin hermostollisen perustan tutkimiseen on usein käytetty aivojen sähköisiä jännitevasteita. Ne ovat ärsykkeisiin (tai muihin spesifeihin tapahtumiin) sidoksissa olevia reaktioita, jotka ovat havaittavissa aivosähkökäyrässä (elektroenkefalogrammilla mitattuna) ja ovat yhdistettävissä aisti-informaation prosessoinnin eri vaiheisiin. Kognitiivinen ikääntyminen on luonnollinen prosessi, jonka on todettu olevan yhteydessä moniin elämäntapatekijöihin, esimerkiksi fyysiseen- ja sosiaaliseen aktiivisuuteen. Fyysisen aktiivisuuden lisäämiseen perustuvien interventioiden on todettu myös hidastavan tätä prosessia, mutta tämän muutoksen yhteyttä aivotoimintaan on tutkittu vähän. Tässä tutkimuksessa pyrittiin selvittämään kuinka 10-viikkoinen (23 kertaa sisältänyt) ohjattu aerobinen liikunta-interventio vaikuttaa fyysiseen kuntoon, ja tätä kautta kognitiivisiin kykyihin, sekä esitietoiseen ärsykeprosessointiin tunto- ja kuuloaisti järjestelmissä. Kognitiivisia kykyjä mitattiin joukolla neuropsykologisia testejä, ja ärsykeprosessointia varhaisilla automaattisilla aivovasteilla. Tutkimus koostui kahdesta mittauskerrasta, joista toinen tapahtui ennen interventioita ja toinen sen jälkeen. Osallistujat olivat yli 65-vuotiaita naisia ja heidät satunnaistettiin kahteen ryhmään, joista toinen osallistui aerobiseen interventioon (n = 22) ja toinen kontrolli-interventioon (n = 22). Kontrolli-interventio koostui erilaisista rentoutusharjoituksista, käsitöistä ja kulttuurikokemuksista. Näin kontrolloitiin sosiaalisen aktiivisuuden ja merkityksellisen toiminnan määrä ryhmien välillä. Ärsykeprosessointia tutkittiin koeasetelmalla, jossa tutkittavalle esitettiin usein toistuvaa ärsykettä, joka korvattiin satunnaisesti ja harvoin esiintyvällä poikkeavalla ärsykkeellä. Kokeessa havaittiin eroa eri todennäköisyydellä esiintyvien ärsykkeiden välillä useassa vasteessa, jotka liittyivät perustavanlaatuiseen ärsykkeen koodaamiseen (P50-vaste), akustisten piirteiden prosessointiin (P2- vaste), muutoksen havaitsemiseen (poikkeavuusvaste) ja tahdosta riippumattomaan tarkkaavuuden siirtymiseen (P3a-vaste). P-50 vasteessa ero havaittiin vain tuntoaistissa ja P2-vastessa vain kuuloaistissa. Erityisesti poikkeavuusvaste on liitetty muutoksiin kognitiivisissa toiminnoissa, mutta esimerkiksi myös P-50-vasteen piirteiden on teoretisoitu olevan yhteydessä näihin. Intervention havaittiin laskevan interventioryhmään osallistuneiden rasvaprosenttia verrattuna kontrolliryhmään. Muutoksia ei havaittu muissa kuntomuuttujissa, eikä kognitiivisissa mittareissa tai sähköisissä jännitevasteissa. Tämä voi liittyä mm. intervention pituuteen tai verenkiertojärjestelmään vaikuttavuuteen. Tähän yhtenä syynä saattaa olla osallistujien korkea lähtötaso aerobisessa kunnossa, sillä heidän viikottainen liikunnan määränsä oli korkea jo ennen interventioon osallistumista . Tulevaisuudessa olisikin tärkeätä selvittää, kuinka samanlainen interventio mahdollisesti toimisi osallistujilla, joiden arkeen ei kuulu liikuntaa.