Parisuhdeväkivallan kohteena olevien naisten toimijuuden rakentuminen : kulttuuriset käsitykset, valtasuhteet ja toimintamahdollisuudet - Paasolainen, Mari (2016)
PARISUHDEVÄKIVALLAN KOHTEENA OLEVIEN NAISTEN TOIMIJUUDEN RAKENTUMINEN - kulttuuriset käsitykset, valtasuhteet ja toimintamahdollisuudet Mari Paasolainen Sosiaalityö Pro gradu-tutkielma Yhteiskuntatieteiden ja filosofian laitos Jyväskylän yliopisto Ohjaajat: Marita Husso ja Tuija Virkki syksy 2016 133 sivua Tutkimustehtävänä minulla on ollut selvittää, mitkä tekijät sitovat parisuhteissaan väkivallan kohteina olevia naisia väkivaltaisiin suhteisiin ja mitkä auttavat irtautumaan väkivallasta. Tavoitteeni on tutkimuksellani lisätä ymmärrystä kuttuuristen käsitysten vaikutuksesta parisuhdeväkivaltaan ja siihen suhtautumiseen. Tutkin kulttuurisia merkityksenantoja ja lähtökohtia parisuhdeväkivaltaa oikeuttavina ja uusintavina tekijöinä vallankäytön, luottamuksen, inhimillisten toimintamahdollisuuksien ja väkivallan vahingoittavuuden näkökulmista. Keskeisinä teoreettisina käsitteinä ovat toimijuus ja toimijuuden rakentuminen. Aineistona olen käyttänyt Naisten linjan internetsivuilla julkaistuja naisten omaelämäkerrannallisia tarinoita, joissa he kuvaavat väkivaltaa ja parisuhteiden kulkua. Olen nähnyt naisten kertomukset tarinallisina, ja tarkastellut naisten toimijuuden rakentumista ja siihen vaikuttavia tekijöitä suhteen eri vaiheissa ja suhteen jälkeen. Tutkimusmenetelminä olen käyttänyt sekä teoriaohjautuvaa että aineistolähtöistä temaattista sisällönanalyysia ja tyypittelyä. Tutkimuksen tuloksena parisuhdeväkivaltaan sitoviksi ja väkivallasta irtautumista estäviksi tekijöiksi rakentuvat luottamus, väkivallan tekijän vallankäyttö ja kontrollointi, pelko, voimavarojen puute, häpeä, kokemus omasta syyllisyydestä väkivaltaan, väkivallan normalisointi ja toimintamahdollisuuksien puute. Parisuhdeväkivalta sitoo sen kohteena olevia voimakkaasti suhteisiin, ja väkivallasta irtautuminen on pitkällinen prosessi. Siinä merkittäviä tekijöitä ovat väkivallan kohteena olevien saama tuki, sisäiset voimavarat ja tarjoutuvat toimintamahdollisuudet. Merkittävää on myös se, kuinka väkivallan kohteina olevat kokevat muiden näkevän heidät ja millaiseksi heidän kokemus itsestään rakentuu. Keskeinen tutkimukseni johtopäätös on, että parisuhdeväkivallan torjuminen edellyttää ymmärrystä väkivallan syistä ja seurauksista, ja uudenlaisten väkivallan ymmärtämisen tapojen ja toimintakäytäntöjen luomista sosiaali- ja terveydenhuoltoon. Avainsanat: parisuhdeväkivalta, kulttuuriset merkitykset, toimijuus, sukupuoli, narratiivisuus, auttamisjärjestelmä, parisuhdeväkivaltatyö