Kohtaaminen Martin Buberin ja Carl Rogersin tuotannossa - Heinonen, Noora (2016)
Heinonen, Noora. 2016. Kohtaaminen Martin Buberin ja Carl Rogersin tuotannossa. Kasvatustieteen pro gradu – tutkielma. Jyväskylän yliopisto. Opettajankoulutuslaitos. 72 sivua. Tutkimuksen tavoitteena on selvittää, miten kohtaaminen määrittyy eksistentiaalifilosofi Martin Buberin ja psykologi ja psykoterapeutti Carl Rogersin tuotannossa. Valitsin tutkimukseeni nämä kaksi ohjauksen alaan merkittävästi vaikuttanutta ajattelijaa, koska he ovat käsitelleet kohtaamista laaja-alaisesti. Halusin lähteä tutkimaan, mikä nousee olennaisimpana esiin heidän kohtaamisajattelussaan, lisäksi, mitä yhteistä ja mitä mahdollisia eroavuuksia on löydettävissä Martin Buberin ja Carl Rogersin teoksista kohtaamiseen liittyen. Halusin tuoda esiin myös ohjauksen näkökulmaa, miten kohtaaminen näyttäytyy ohjauksen kentällä. Tutkimus on luonteeltaan teoreettinen ja siinä on käytetty hermeneuttista lukutapaa. Tutkielman aineisto koostuu pääasiassa Buberin ja Rogersin kohtaamista käsittelevistä teoksista ja artikkeleista, sekä heidän ajatteluaan selittävistä kommentaareista. Tutkimusaineiston käsittelyssä ja analyysissä on pyritty noudattamaan hermeneuttisen kehän mallia. Tutkimuksesta käy ilmi, että Buberin ja Rogersin pääsanottavissa on paljon yhteistä. Molemmat puhuvat pitkälti ihmisen olemisen tavasta ennemmin kuin yksittäisistä kohtaamisen tapahtumista. Buberin tuotannosta keskeisimmäksi olemisen tapaa kuvaavaksi teemaksi nousi dialoginen elämä. Rogersin pääsanottava rakentuu hänen luomansa henkilökeskeisen lähestymistavan varaan, joka on hänen keskeisin teemansa. Myös Rogersin henkilökeskeisen lähestymistavan ydin kiteytyy olemisen tavassa- A Way of Being, kuten hänen kokoelmateoksensa on nimetty. Ohjauksen kontekstissa Buberin ja Rogersin kohtaamisajattelu voisi näyttäytyä ohjaajan tietoisena pyrkimyksenä luoda kohtaamista mahdollistavia elementtejä ohjaustilanteissa ja tarkastella kriittisesti omaa olemisen tapaansa.