Pre-attentive brain responses to mood-congruent facial expressions are sensitive to changes in depressive symptoms - Alhainen, Veera (2016)
Tutkimukset ovat osoittaneet masentuneiden tarkkaavuuden kiinnittyvän helpommin mielialan kanssa yhteneväisiin kasvonilmeisiin. Ei ole kuitenkaan vielä varmaa voidaanko vääristymä havaita jo tarkkaavaisuutta edeltävässä prosessoinnissa aivojen sähköisiä jännitevasteita mittaamalla. Tutkimme automaattista kasvonilmeiden esitietoista prosessointia elektroenkefalografialla (EEG) kahdessa ärsyketilanteessa, joissa esitettiin kasvokuvia. Toisessa koetilanteessa neutraalit kasvot (p = .80) esitettiin toistuvasti ja surulliset kasvot harvoin (p = .20), kun taas toisessa toistuivat neutraalit kasvot (p = .80) ja iloiset kasvot esitettiin harvoin (p = .20). Vertasimme toisiinsa masentuneiden ja ei-masentuneiden koehenkilöiden kasvonilmeiden herättämiä P1- ja N170-vasteita. Käytimme samoja ärsyketilanteita tutkiessamme muutoksia automaattisessa kasvonilmeiden prosessoinnissa masentuneilla eri aikapisteiden välillä selvittääksemme muuttuuko kasvonilmeiden prosessointiin liittyvä aivotoiminta kun masennusoireet vähenevät. Tutkimme muutoksia ensimmäisestä aikapisteestä, jossa kaikilla masentuneilla koehenkilöillä oli diagnosoitu masennus ja akuutteja masennusoireita, toiseen aikapisteeseen 5-6 viikkoa myöhemmin, jolloin puolet koehenkilöistä oli saanut lyhyen psykologisen masennushoidon. Loput koehenkilöt saivat hoidon toisen mittauksen jälkeen. Lisäksi tutkimme muutoksia ensimmäisestä aikapisteestä 3 vuoden seurantamittaukseen. Lopuksi tutkimme aivojen sähköisten jännitevasteiden korrelaatioita masennuksen tasoon, jota mitattiin BDI-II –masennuskyselyllä, selvittääksemme onko mahdollinen vääristymä kasvonilmeiden prosessoinnissa riippuvainen masennustilasta ja muuttuu masennusoireiden lieventyessä, vai onko kyseessä suhteellisen muuttumaton piirteenkaltainen ominaisuus. P1-vasteissa toistuviin neutraaleihin ja harvoin esiintyviin iloisiin kasvoihin ei ollut eroa ryhmien välillä. Sen sijaan masentuneilla havaittiin suurempi P1-erotusvaste harvoin esiintyviin surullisiin ja toistuviin neutraaleihin kasvoihin kuin kontrolleilla. Tämä viittaa siihen, että masentuneilla varhainen kasvonilmeiden prosessointi on poikkeavaa. Huomasimme, että poikkeavuus lievittyy kun masennusoireet vähentyvät. Vääristymä oli heikentynyt ensimmäisestä mittauksesta molempiin jälkimittauksiin. Lisäksi masennusoireiden määrän ja varhaisen kasvonilmeiden prosessoinnin vääristymän välillä havaittiin yhteys. Tulokset viittaavat siihen, että masentuneilla havaittu kasvonilmeiden prosessoinnin vääristymä mielialan kanssa yhteneväisiin kasvonilmeisiin on havaittavissa jo varhaisessa automaattisessa kasvonilmeiden prosessoinnissa noin 100 ms ärsykkeen esittämisen jälkeen. Tulokset osoittavat myös, että pikemmin kuin pysyvä piirre, kasvonilmeiden prosessoinnin vääristymä vaikuttaisi liittyvän nimenomaan akuutteihin masennusoireisiin. Ryhmien välillä ei ollut merkitseviä eroja N170-vasteiden voimakkuudessa vaikka käyräkuvien perusteella vasteet olivat selvästi suuremmat emotionaalisiin kuin neutraaleihin kasvoihin. Kaikkiaan, vasteet olivat hitaampia emotionaalisiin kuin neutraaleihin kasvoihin.