Tehostettu palveluasuminen psyykkisen ja sosiaalisen elämänlaadun näkökulmasta - Karlsson, Kaisa (2016)
TIIVISTELMÄ Karlsson, K. 2016. Tehostettu palveluasuminen psyykkisen ja sosiaalisen elämänlaadun näkökulmasta. Terveystieteiden laitos, Jyväskylän yliopisto, gerontologian ja kansanterveyden pro gradu –tutkielma, 37 s. Tehostetussa palveluasumisessa asuu entistä enemmän ja entistä huonokuntoisempia asukkaita, mikä haastaa kehittämään tehostettua palveluasumista asukkaiden elämänlaadun edellytyksiä parhaiten tukevaksi. Vanhuspalvelulaki (980/2012) velvoittaa palveluasumisessa riittävään henkilökuntamitoitukseen, sosiaalisen vuorovaikutuksen ja osallistumisen mahdollistamiseen sekä turvallisen ja merkityksellisen elämän turvaamiseen. Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää sitä, millaisena tehostettu palveluasuminen näyttäytyy asukkaiden psyykkisen ja sosiaalisen elämänlaadun ulottuvuuksien näkökulmasta. Tutkimuksen aineisto kerättiin teemahaastattelulla ja analysoitiin teorialähtöisellä sisällönanalyysillä. Tutkimukseen osallistui samasta palveluasumisen yksiköstä neljä miestä ja kuusi naista (=10), jotka olivat iältään 60 – 94 -vuotiaita. Kaikilla heistä oli merkittäviä ongelmia toimintakyvyssä ja/tai terveydessä. Sisällönanalyysiin perustuvat tulokset osoittivat elämänlaadun psyykkisen ulottuvuuden sisältävän tyytyväisyyden hoitoon ja hoitoympäristöön. Elämänlaadun sosiaalinen ulottuvuus käsitti sosiaaliset suhteet omaisiin ja ystäviin sekä yhteisöllisyyden palveluasumisessa. Tehostettu palveluasuminen näyttäytyi aineistossa parhaimmillaan asukkaiden psyykkistä ja sosiaalista elämänlaatua tukevana tekijänä, tarjoamalla palveluita ja hoitoa, joihin oltiin tyytyväisiä, oman elämän hallinnan tunteen, mieluisia aktiviteetteja sekä viihtyisän ja turvallisen ympäristön. Lisäksi palveluasuminen mahdollisti yksityisyyden, mutta myös sosiaalisten suhteiden ylläpitämisen. Asukkaiden hyvän psyykkisen ja sosiaalisen elämänlaadun kannalta uhkaaviksi tekijöiksi muodostuivat vähäiset henkilökuntaresurssit, laitosmaisuus, yhteisöllisyyden puute, yksinäisyys sekä ei mieluisat tai vähäiset aktiviteetit. Tässä työssä asukkaiden kokemuksia tehostetusta palveluasumisesta tarkasteltiin elämänlaadun psyykkisen ja sosiaalisen ulottuvuuden kautta. Asukkaiden heikon terveyden ja rajoittuneen toimintakyvyn vuoksi heidän elämänsä on rajoittunut fyysisesti palvelutaloon. Näin syvennettiin ymmärrystä siitä, kuinka moninainen merkitys palveluasumisella asukkaan elämänlaadun kannalta on. Tiedostamalla elämänlaadun eri ulottuvuuksien merkityksiä asukkaille ja tunnistamalla elämänlaatua heikentävät tekijät tehostetussa palveluasumisessa voidaan palveluasumista kehittää entistä paremmin asukkaiden tarpeita vastaavaksi. Hyväksi koettu elämänlaatu on jokaisen ihmisen oikeus ikään ja toimintakykyyn katsomatta.