Ikääntyneiden mies- ja naisomaishoitajien kuormittuneisuuteen yhteydessä olevat tekijät - Leinonen, Kirsi (2016)
Ikääntyneiden määrän lisääntyessä kasvaa myös ikääntyneiden omaishoitajien määrä. Omaishoitajuus on sitovaa ja voi jatkuessaan kuormittaa kotonaan läheistään hoitavaa henkilöä. Omaishoitajien kuormittuneisuutta on tutkittu paljon, mutta sukupuoleen liittyvät kuormittumistekijät ovat jääneet vähemmälle huomiolle. Omaishoitajan kuormittuneisuuteen yhteydessä olevien tekijöiden tehokkaampi tunnistaminen edistäisi vaikuttavien tukimuotojen suunnittelua auttaen omaishoitajaa jaksamaan pidempään omaishoitajan roolissa. Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää onko ikääntyneiden miesten ja naisten kuormittuneisuudessa eroja ja mitkä tekijät selittävät ikääntyneiden miesten ja naisten kuormittuneisuutta. Tutkimuksessa käytettiin Kelan omaishoitotutkimuksen vuonna 2014 kerättyä aineistoa. Osallistujat olivat Manner-Suomessa asuvia 65 vuotta täyttäneitä omaistaan hoitavia miehiä (n=273) ja naisia (n=539), jotka olivat virallisen omaishoidontuen piirissä vuonna 2012. Kyselylomake sisälsi mm. kysymyksiä COPE-indeksistä, joka on omaishoitajan tilannetta kuvaava mittari. Sukupuolten välisiä eroja tarkasteltiin χ²-testillä, riippumattomien otosten t-testillä ja Mann-Whitney’n U-testillä. Miesten ja naisten kuormittuneisuuteen yhteydessä olevia tekijöitä tutkittiin lineaarisella regressioanalyysilla. Ikääntyneet naisomaishoitajat kokivat suurempaa kuormittuneisuutta kuin miesomaishoitajat (p = 0.001). Miesten kuormittuneisuudesta 26 % selitti alakulon, masentuneisuuden ja toivottomuuden tunne, 7 % tuen laadun heikkoudet, 3 % hoidettavan ajattelutoimintoihin liittyvät vaikeudet ja 2 % avustamiseen käytettävä aika vuorokaudessa. Naisten kuormittuneisuudesta 19 % selitti haluttomuus ja kiinnostuksen puute, 9 % omaishoitoon liittyvien myönteisten merkitysten vähyys, 4 % tuen laadun heikkoudet, 4 % omaishoitajan kohtalainen tai huono terveydentila ja 5 % hoidettavan liikkumisen ja ajattelun vaikeudet sekä palveluiden puute. Miesten kuormittuneisuuden vaihtelusta esitetty malli selitti 38 % (p < 0.001) ja naisten 40 % (p < 0.001). Sekä mies- että naisomaishoitajien merkittävin kuormittuneisuuteen yhteydessä oleva tekijä, mieliala, korostui eri näkökulmista. Alakulo, masentuneisuuden ja toivottomuuden tunne selittivät merkittävän osan omaishoitajamiesten koetusta kuormittuneisuudesta, kun haluttomuus ja kiinnostuksen puute olivat omaishoitajanaisten kuormittuneisuuden taustalla. Lisäksi kuormittuneisuudelta suojaavien tekijöiden puutteet, kuten myönteisten merkitysten vähäisyys ja tuen laadun heikkoudet ennustivat naisten kuormittuneisuutta enemmän kuin miesten. Omaishoitajan kohtalainen tai huono terveydentila, hoidettavan liikkumisen vaikeudet ja palveluiden puute olivat yhteydessä vain naisten kuormittumiseen, mutta avustamiseen käytettävä aika vuorokaudessa ennusti vain miesten kuormittuneisuutta. Jatkossa omaishoitajamiesten ja -naisten kuormittuneisuuteen yhteydessä olevia tekijöitä olisi syytä tutkia pitkittäistutkimuksella kausaalisuhteen selvittämiseksi.