Pyhäjärven siian (Coregonus lavaretus) kasvu ja ikäjakauma rysäpyynnissä kalastuksen säätelyn perustana - Forsman, Tero (2015)
Siika (Coregonus lavaretus) on Säkylän Pyhäjärvellä haluttu ammatti- ja virkistyskalastuksen kohde. Tämä tutkimus keskittyy Pyhäjärven siian kasvun ja kutukannan sekä kuturysäsaaliin rakenteen ja siivilähammasjakauman kuvaamiseen. Lisäksi tutkittiin lokki- (Diphyllobothrium dendriticum) ja sukeltajasorsien lapamadon (D. ditremum) esiintyvyyttä siiassa. Aineisto kerättiin kutupyynnin yhteydessä syksyllä 2013. Näytteitä otettiin 346 siiasta, joista määritettiin maturiteetti, ikä, kasvu, silmän mykiön muoto, siivilähampaiden lukumäärä, massa, pituus ja sukupuoli. Lisäksi kolme viimeksi mainittua muuttajaa määritettiin l02 siiasta. Loisten (D. dendriticum & D. ditremun) esiintyvyys tutkittiin 174 siiasta, joista 93 % oli infektoitunut vähintään toisella lajeista. Siivilähammaslaskentojen tulosten ja aiempien tutkimusten havaintojen perusteella Pyhäjärven siiat ovat järvisiikoja. Tutkituissa näytteissä siivilähampaiden lukumäärän keskiarvo ja moodi olivat 39 vaihteluvälin ollessa 28–53 kpl. Siivilähammasmääriä verrattiin neljän vuosikymmenen aikana Pyhäjärveltä kerättyihin siika-aineistoihin ja erot jakaumien välillä jäivät pieniksi, keskimääräisen siivilähammasmäärän vaihteluvälin ollessa 39–41 kpl. Ikäryhmäkohtaisen keskipituuden perusteella siian kasvu Pyhäjärvessä on kohtalaisen nopeaa suomalaisissa järvissä havaittuun siikojen kasvuun verrattuna, eikä merkittävästi 1990- ja 2000-luvun tutkimuksista poikkeavaa. Runsain ikäryhmä siikasaaliissa oli 4+. 2-vuotiaiden kalojen määrä näytteissä sen sijaan oli melko vähäinen. Pyhäjärven siikasaaliit ovat heikentyneet merkittävästi 1990-luvun lopun vuosista ja ovat nykyisin enää viidennes noista ajoista. Tässä tutkimuksessa siikakannan heikentymistä lähestyttiin tarkastelemalla ei-sukukypsien siikojen osuutta siika- ja muikkurysänäytteissä. Ei-sukukypsien kalojen osuuden selvittämisen tarkoituksena oli hahmottaa, kuinka paljon kalastus pyytää sellaisia kaloja, jotka eivät ehdi lisääntymään kertaakaan ennen pyyntiin rekrytoitumista. Ei-sukukypsien kalojen osuus siian kuturysänäytteissä oli melko vähäinen (7 %). Muikkurysänäytteissä ei-sukukypsien kalojen osuus oli selvästi suurempi (31 %). Kalastusmenetelmien vaikutusta siikakantaan arvioitiin Y/R-mallinnuksella, jonka perusteella 0+-ikäryhmän siikojen saaliiksi ottamisen välttäminen kasvattaisi teoriassa vuosittaista siikasaalista (per 1000 kg rekryyttejä) 20 % verrattuna vuoden 2013 kaltaiseen pyyntiin. Pyhäjärvestä tavataan siian ja muikun (C. albula) risteymiä. Näytekalojen joukossa olevien hybridien osuutta pyrittiin karkeasti arvioimaan tarkastelemalla kalan ylä- ja alaleuan pituutta suhteessa toisiinsa ja silmän mykiön muotoa. Tasaleukaisten kalojen osuus näytekaloista oli 5 % ja pyöreämykiöisten 2 %. On kuitenkin huomioitava, että leukojen erotukseen ja mykiön muotoon perustuva erottelu tunnistaa vain ulkonäöllisesti tyypillisestä siiasta eroavat kalat. Menetelmän tehokkuutta voitaisiin parantaa esimerkiksi selvittämällä kuinka suuri osa risteymistä menetelmän avulla voidaan löytää.