Towards a meta-method for the engineering of situational evaluation methods for domain-specific modeling tools - Peltoniemi, Ari (2015)
Sovellusaluemallinnus (Domain-Specific Modeling, DSM) on eräs ohjelmistotuotannon lähestymistavoista, jossa sovelluskehityksen abstraktiotasoa nostetaan ohjelmoinnista sovellusaluekeskeiseen mallinnukseen. DSM mahdollistaa sovelluskehityksen automatisoinnin erityisesti kapeilla ja vakiintuneilla sovellusalueilla, joiden käsitteet, säännöt ja merkitykset soveltuvat DSM-kielten konstruktioiksi. DSM-välineet tarjoavat työkaluja DSM-kielten määrittelyyn ja käyttöön sekä sovellusmallien transformaatioihin. Teollisuudessa DSM-välineiden arviointeja tehdään tyypillisesti välinehankintojen valmistelun yhteydessä. Arviointeja suoritetaan myös tieteellisen tutkimuksen näkökulmasta. Arviointitulosten validiteetin varmistamiseksi DSM-välineiden arviointimenetelmän tulee ottaa huomioon arvioinnin tilannekohtainen konteksti sekä sen monitieteiset dimensiot. Kirjallisuudessa esitetään hyvin rajoitetusti menetelmiä DSM-välineiden tilannekohtaiseen arviointiin. Tämän tutkimuksen ensisijaisena tavoitteena on selvittää, miten DSM-välineiden arviointimenetelmien kehitystä tilannekohtaisessa kontekstissa voidaan tukea menetelmällisesti. Menetelmätuen käytännön tarve todettiin teollisuusalan yritykselle suoritetun tapaustutkimuksen yhteydessä. Tutkimus esittää ratkaisun lähtökohdaksi tilannekohtaisen menetelmäkehityksen (Situational Method Engineering, SME) periaatteiden soveltamista DSM-välineiden arviointiin. Tutkimusviitekehyksenä käytettiin suunnittelutieteellistä lähestymistapaa, jonka mukaisesti on muodostettu ja arvioitu kaksi artefaktia: 1) DSM-välineiden arviointikriteerien tarkistuslista, ja 2) lähtökohtamenetelmä DSM-välineiden arviointimenetelmien tilannekohtaiseen kehitykseen. Tarkistuslista on suunniteltu arvioijien praktiseksi ohjesäännöksi DSM-välineiden arviointikriteeristöjen tilannekohtaiseen muodostamiseen sekä arviointitulosten yhteismitallisuuden edistämiseen. Käsitteellinen lähtökohtamenetelmä on suunniteltu menetelmäkehittäjien käyttöön, erityisesti DSM-välineiden tilannekohtaisten arviointimenetelmien kehitykseen. Tutkimuksen pääkontribuutio on esitettyjen artefaktien pohjalta muodostettu nk. suunnitteluteoria eli Metamenetelmä DSM-välineiden tilannekohtaisten arviointimenetelmien kehitykseen. Metamenetelmä arvioitiin käsitteellisesti ja empiirisesti. Metamenetelmän varmentamiseen ja kehittämiseen tarvitaan jatkotutkimusta.