Perheiden käsityksiä lapsen fysioterapian tavoitteista - Rosendahl, Sanna (2015)
Botuliinihoito on vakiinnuttanut asemansa lasten neurologisiin oireyhtymiin liittyvän liiallisen lihasaktiivisuuden hoidossa. Hoitovasteen saavuttamista tuetaan kotiharjoittelulla, jossa harjoitteet toteutetaan fysioterapeutin yksittäisen ohjauskerran jälkeen kotona vanhempien avustamana ja ohjauksella. Fysioterapiassa asiakaslähtöisyys, tavoitteen asettaminen sekä omatoimiseen harjoitteluun tähtäävä ohjaus ovat tämän päivän toiminnan lähtökohtia. Potilaan ohjaukseen liittyvien tekijöiden ja toimivien käytäntöjen todentaminen edellyttää fysioterapian tutkimusta. Tutkimuksen tarkoituksena oli kuvata botox – hoitoa saaneiden lasten vanhempien käsityksiä lapsen fysioterapian tavoitteista. Aineisto koostui viiden perheen kotona toteutetusta ryhmähaastattelusta (n=11) Etelä-Suomen alueella. Haastatteluihin osallistui vanhempia ja lapsia. Haastatteluaineisto litteroitiin sanatarkasti ja aineiston analyysi toteutettiin fenomenografiaa mukaillen. Tutkimuksen tuloksena perheiden käsityksien lapsen fysioterapian tavoitteista todettiin varioivan neljässä kuvauskategoriassa: I) Tavoitteen tunnistaminen, II) Harjoitteen nivoutuminen tavoitteeseen, III) Tavoitteeseen sitoutuminen sekä IV) Harjoittelu osana elämää. Kuvauskategoriat rakentuivat hierarkkisesti niin, että suppeamman kuvauksen edellytettiin olevan osa laajempaa, mutta ei päinvastoin. Tuloksina ovat kolme käsitysteemaa: 1) Tavoitteen omaksuminen, 2) Toimintakyvyn edistäminen sekä 3) Tiedon luonne. Tulosten perusteella tavoitteen tietoperusta ja tiedostaminen ovat pohja tavoitteeseen sitoutumiselle ja toisaalta tavoitteen muodostumisessa ajattomaksi ja paikkaan sitomattomaksi toiminnaksi. Ohjauksen näkökulmasta tunnistettiin kaksi kriittistä aspektia tavoitteen tunnistamisesta harjoitteen nivoutumiseen sekä tavoitteeseen sitoutumisen ja sen osaksi elämää rakentumisen välillä. Vaiheissa tukeminen edellyttää ammattilaiselta erityistä herkkyyttä tunnistaa sekä ohjata perhettä tarkoituksenmukaisesti. Motorisen oppimisen näkökulmasta ohjauksen tulisi olla alussa selkeää ja tiedon avulla perustelevaa ja myöhäisemmässä vaiheessa liikkeiden arkielämään sovellettavilla vaihtoehdoilla on harjoittelua tukeva merkitys.