Koulukiusaamisen yhteys fyysisen aktiivisuuden määrään sekä vapaa-ajan liikuntamotiiveihin 8.- ja 9.luokkalaisilla - Perälä, Samu; Pispala, Jukka (2015)
Perälä, S. & Pispala, J. 2015. Koulukiusaamisen yhteys fyysisen aktiivisuuden määrään sekä vapaa-ajan liikuntamotiiveihin 8.- ja 9.luokkalaisilla. Liikuntakasvatuksen laitos, Jyväskylän yliopisto, Liikuntapedagogiikan pro gradu -tutkielma 145 s., 26 liitettä. Tutkimuksen tavoitteena oli selvittää 8.- 9. -luokkalaisten oppilaiden keskuudessa esiintyvää koulukiusaamista, fyysisen aktiivisuuden määrää sekä heidän liikuntamotiivejaan. Lisäksi pyrimme selvittämään koulukiusaamisen yhteyttä oppilaiden fyysiseen aktiivisuuteen sekä liikuntamotiiveihin 8.- ja 9. -luokkalaisilla tytöillä ja pojilla. Tutkimuksen kohdejoukkona oli Liikkuva koulu -hankkeeseen osallistuneiden koulujen 8.- ja 9. luokkalaiset. Aineisto kerättiin LIKES -tutkimuskeskuksen teettämällä laajalla kyselylo-makkeella syksyllä 2011 ja tutkimukseen osallistui yhteensä 1231 oppilasta kahdeksasta eri koulusta ympäri Suomea. Aineiston kuvailussa käytimme keskiarvoja, keskihajontoja sekä frekvenssejä. Riippumattomien otosten t-testiä käytimme selvittäessämme tyttöjen ja poikien ja 8. -9. –luokkalaisten eroja tutkituissa muuttujissa. Koulukiusaamisen yhteyttä oppilaiden fyysisen aktiivisuuden määrään tutkimme ristiintaulukoinnin avulla. Oppilaiden liikuntamo-tiiveja analysoimme Promax-rotatoidun pääakselifaktorianalyysin avulla muodostettujen summamuuttujien kautta. Kiusaamisen yhteyksiä liikuntamotivaatioon tutkimme Pearsonin tulomomenttikorrelaatiokertoimen avulla. Kaikista oppilaista yhteensä 20,3 % oli kokenut kiusaamista tutkimuslukukauden aikana. Sa-moin joka viides oppilaista tunnusti osallistuvansa muiden kiusaamiseen koulussa. Pojat osal-listuivat kiusaamiseen tyttöjä enemmän sekä kokivat myös tulleensa kiusatuiksi useammin kuin tytöt. Liikuntasuositusten mukaan vähintään tunnin päivittäin liikkui 12, 8 % tutkimukseen osallistuneista oppilaista. Pojat täyttivät suosituksen tyttöjä useammin. Lisäksi liikunnan määrä väheni 8. luokalta 9. luokalle siirryttäessä. Kouluajan ulkopuolella 4,8 % oppilaista ei harrasta lainkaan liikuntaa. Oppilaat, jotka kokivat koulukiusaamista, olivat useammin fyysisesti erittäin passiivisia, kuin oppilaat, jotka eivät kokeneet kiusaamista. Koulukiusaajat puolestaan harrastivat kokonaisuudessaan vähemmän liikuntaa kuin oppilaat, jotka eivät osallistuneet kiusaamiseen koulussa. Koulukiusaamisen ja liikuntamotiivien väliset korrelaatiot olivat alhaisella tasolla. Samoin kävi koulukiusaamisen ja liikkumattomuuden syiden välisiä korrelaatioita tarkasteltaessa. Tulosten mukaan voidaan todeta, että vain harva suomalainen 8.-9. luokkalainen liikkuu ter-veytensä kannalta riittävästi. Koulukiusaamisen määrä oli tutkituissa kouluissa melko korkea. Vähäinen liikunta aktiivisuus ja kiusaaminen olivat yhteydessä toisiinsa. Vähän liikkuvia sekä kiusattiin, että he kiusasivat muita enemmän. Lisäksi voidaan todeta, että panostamalla kiu-saamisen ehkäisyyn suomalaisissa kouluissa, on mahdollista vaikuttaa positiivisesti myös oppilaiden fyysisen kokonaisaktiivisuuden määrään.