"AIK var starkt eller starka?" : böjning av predikativ med egennamn, kollektiva substantiv och kvantitativa ord som subjekt - Björkman, Eva-Marié (2015)
Tutkimukseni tavoitteena oli tutkia, kuinka erisnimet, kollektiiviset substantiivit ja kvantitatiiviset sanat taipuvat kongruenssissa ja onko olemassa yhdenmukaisuutta tai sääntöä taivutuksessa ryhmien sisällä ja/tai välillä. Tutkin myös ruotsinruotsin ja suomenruotsin eroa taivutuksessa. Valitsin jokaista sanaryhmää kohden neljä sanaa muutamin poikkeuksin, joita etsin Korpen/Språkbanken tietokannoista. Valitsin ruotsalaisen sekä suomenruotsalaisen lehtien tietokannat ja etsin niistä predikatiivilauseita, joissa esiintyy kongruenssitaivuttamista. Jokaista sanaa kohden etsin kymmenen lausetta, mikäli tietokannasta löytyi niin paljon. Kokosin taulukkoihin, kuinka monta en-, ett- ja monikollista, eli utrum- neutrum- ja plural-sanaa aineistossa esiintyi. Tutkin löytyikö sanojen kongruenssitaivuttamisessa yleisyyksiä, eroavaisuuksia tai kaavoja ryhmien sisällä ja verrattuna muihin ryhmiin. Tutkin myös suomenruotsin ja ruotsinruotsin yhtäläisyyksiä ja eroja. Tuloksia analysoin kvalitatiivisesti, mutta annan myös numeerista tietoa taivutusmuodoista. Tulokset osoittivat, että kongruenssitaivuttaminen on vaihtelevaa ryhmien välillä. Jokaisella pääryhmällä (erisnimet, kollektiiviset substantiivit ja kvantitatiiviset sanat) oli eri taivutusmuoto, jota ilmeni eniten: erisnimet taipuivat eniten neutrum-muodossa, kollektiiviset substantiivit utrum-muodossa ja määrälliset sanat monikkomuodossa. Erisnimiä taivutettiin vähiten utrum-muodossa, tosin muutama muoto esiintyi jalkapallojoukkueiden yhteydessä. Kollektiiviset substantiivit eivät taipuneet ollenkaan neutrum-muodossa. Kvantitatiiviset sanat taipuivat vaihdellen. Niiltä osin, kun suomenruotsin sanoja sain tarpeeksi koottua kasaan, sain tulokseksi, että ne eroavat ruotsinruotsista tietyissä tapauksissa erisnimien ja kollektiivisten substantiivien osalta. Oli odotettavissa, että ryhmät taipuvat em. tavoin. Tosin kvantitatiivisten sanojen kieliopillinen muoto noudattaa useimmiten utrum-muotoa, vaikka taivutus tapahtuu eniten monikkomuodossa. Osa sanoista taipui täysin samalla tavalla sekä suomenruotsalaisessa että ruotsalaisessa lehdessä, joten silloin voin aineiston puitteissa tuloksena todeta, että kongruenssitaivuttaminen oli säännönmukaista