Ryhmämusiikkiterapia surutyön tukena saattohoidossa kuolleiden omaisille : laadullinen ja määrällinen tutkimus musiikkiterapiasururyhmistä Pirkanmaan Hoitokodissa vuosina 2000-2013 - Alakärppä-Ilomäki, Marjaana (2014)
Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli tutkia Pirkanmaan Hoitokodissa vuosina 2000−2013 pidettyjen musiikkiterapiasururyhmien asiakkaita, musiikkiterapian menetelmiä sekä niiden toimivuutta ja keskusteluteemoja sekä luoda musiikkiterapiasururyhmämalli, jota voitaisiin hyödyntää saattohoidossa terveydenhuollon eri sektoreilla. Tavoitteena oli saada saattohoidossa kuolleiden omaisilta tietoa musiikkiterapian käytöstä surutyön tukena. Tutkimus oli retrospektiivinen pitkittäistutkimus, jossa tutkimusaineistona oli Pirkanmaan Hoitokodin musiikkiterapiasururyhmiin vuosina 2000−2013 osallistuneet surevat ja sururyhmistä tehdyt muistiinpanot. Aineiston (N= 94) analysoinnissa käytettiin frekvenssi- ja prosenttijakaumia, ristiintaulukointia sekä laadullista sisällön erittelyä. Musiikkiterapiasururyhmiin osallistuneista surevista 83 % oli naisia ja lähes 70 % yli 56 -vuotiaita. Valtaosa surevista oli menettänyt puolisonsa (80 %). Yleisimpiä musiikkiterapian menetelmiä sururyhmissä olivat musiikkimaalaus, kirjoittaminen ja laulujen kuuntelu. Keskeisimmät keskusteluteemat olivat sairastuminen, kuolema, erilaiset surun tuntemukset, muistot ja surusta selviytyminen. Teemojen suhteen musiikkiterapiasururyhmät olivat hyvin yhdenmukaisia, lukuun ottamatta uskoon liittyvän teemaa, jonka esiintymisessä oli havaittavissa huomattavia eroja ryhmien välillä. Musiikista on löydettävissä monenlaisia emotionaalisia merkityksiä ja siksi se toimi erinomaisena peilinä surutyön moninaiseen tunnemaailmaan. Musiikin soidessa ja edetessä mahdollistui myös surevan tunteiden elävöityminen, muuttuminen ja purkautuminen, mutta myös musiikin kokeminen muuttui suruprosessin edetessä. Musiikki edisti surun, usein sanojen ulottumattomissa olevien tunteiden ja mielikuvien esilletuloa. Musiikki herätti muistoja, joiden avulla sureva saattoi muuttaa ja jatkaa kiintymyssuhdettaan menetettyyn läheiseen. Monenlaisten musiikkiterapeuttisten menetelmien avulla suru tuli käsiteltyä symbolisina tuotoksina syvemmin, monipuolisemmin ja rikkaammin kuin pelkästään puhumalla. Lisäksi musiikin kuuntelu toi iloa, lohtua, toivoa ja tarkoituksenmukaisuuden tunnetta, jotka osaltaan auttoivat surevaa jatkamaan elämäänsä. Tutkimus antoi arvokasta tietoa musiikkiterapian mahdollisuuksista tukea surevaa omaista läheisen kuoleman jälkeen. Edelleen tarvitaan lisää tutkimusta musiikkiterapian vaikuttavuudesta saattohoidon alueella Suomessa.