Individual adaptation to endurance training guided by heart rate variability - Heikura, Ida (2015)
Sykevaihtelu kuvastaa autonomisen hermoston toimintaa, minkä vuoksi sen on ajateltu kertovan luotettavasti urheilijan palautumistilasta. Viime vuosina onkin herännyt ajatus, voisiko sykevaihtelun avulla ohjelmoida kestävyysharjoittelua ja sitä kautta optimoida harjoitusvaste. Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selvittää, johtaako sykevaihteluun perustuva harjoittelun ohjelmointi parempaan lopputulokseen kuin perinteinen, ennalta suunniteltu ohjelma. Menetelmät. Tutkimukseen valittiin 40 koehenkilöä, 20 naista (ikä 34.0 ± 7.8 v, VO2max 48.6 ± 4.3 ml/kg/min) ja 20 miestä (ikä 35.4 ± 6.6 v, VO2max 55.5 ± 5.3 ml/kg/min), lopulliseen analyysiin otettiin 31 henkilöä. Koehenkilöt harjoittelivat samalla tavalla ensimmäisen neljän viikon jakson ajan, jonka jälkeen heidät jaettiin iän, sukupuolen, kestävyyssuorituskyvyn ja sykevaihtelun perusteella kahteen ryhmään (HRV ja TRAD) kahdeksan viikkoa kestävää toista jaksoa varten. HRV harjoitteli 7 päivän liukuvasti keskiarvostetun sykevaihtelun (RMSSDrollavg) perusteella, kun taas TRAD noudatti ennalta määrättyä harjoitusohjelmaa. HRV harjoitteli kovaa aina kun RMSSDrollavg pysyi yksilöllisesti määritellyn alueen (SWC) sisällä, ja vastaavasti kevyttä harjoittelua oli ohjelmassa jos RMSSDrollavg oli alueen ulkopuolella. TRAD-ryhmän harjoituksista 50 % oli kovatehoisia. Yksilökohtainen harjoituskertojen lukumäärä pysyi muuttumattomana kaikilla henkilöillä koko tutkimuksen ajan. Kestävyyssuorituskykyä mitattiin maksimaalisella nousujohteisella juoksumattotestillä sekä 3000 m kenttätestillä. HRV-ryhmä mittasi reaaliaikaisesti RMSSD:n joka aamu Omegawaven avulla, ja kaikilla koehenkilöillä yösykevaihtelua mitattiin Garmin sykemittarilla ja analysoitiin Firstbeat SPORTS ohjelmistolla. Tulokset. HRV-ryhmä paransi 3000 m vauhtia (2.1 % p = 0.004) mutta näin ei käynyt TRAD-ryhmällä. Sen sijaan sekä HRV:n (3.7 %, p = 0.027) että TRAD:n (5.2 %, p = 0.002) VO2max parani merkitsevästi. Juoksumattotestissä maksiminopeus (2.6 %, p = 0.005; 2.1 %, p < 0.001) ja nopeus anaerobisella (2.6 %, p = 0.025; 1.9 %, p = 0.004) sekä aerobisella kynnyksellä (2.8 %, p = 0.028) kasvoivat selkeästi HRV-ryhmässä ja kaikki paitsi nopeus aerobisella kynnyksellä TRAD-ryhmässä. RMSSDday (-25.3 %) ja RMSSDrollavg (-8.3 %) laskivat tutkimuksen aikana. Yhden päivän RMSSD:n CV (14.5 %) oli suurempi kuin 7 päivän liukuvan keskiarvon lukema (6.7 %). Johtopäätökset. HRV-ryhmä paransi 3000 m juoksun vauhtia tilastollisesti merkitsevästi, mutta TRAD-ryhmä ei, vaikka HRV teki vähemmän tehoharjoittelua. RMSSDday vaihteli enemmän kuin RMSSDrollavg, joten sykevaihtelu kannattaa keskiarvoistaa kuormitustilaa analysoidessa. Tulosten perusteella sykevaihtelun avulla ohjelmoitu kestävyysharjoittelu saattaa johtaa parempaan harjoitusvasteeseen kuin ennalta määrätyn ohjelman noudattaminen.