Liikuntaharjoittelu sydäntä synkronoivassa tahdistinhoidossa : omatoimisen liikuntaharjoittelun yhteys vajaatoimintatahdistinpotilaan fyysiseen suorituskykyyn ja elämänlaatuun - Lankinen, Katariina (2014)
Sydämen vajaatoiminta on kasvava terveysongelma. Monet tutkimukset ovat osoittaneet, että sydäntä synkronoi-valla tahdistinhoidolla (CRT) voidaan parantaa sydämen vajaatoimintapotilaan suorituskykyä ja elämänlaatua. Kuitenkin tutkimuksia liikuntaharjoittelun vaikutuksesta vajaatoimintatahdistinpotilaan suorituskykyyn ja elämänlaatuun on rajoitetusti. Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää sydäntä synkronoivan tahdistinhoidon yhteyttä sydämen kroonista vajaatoimintaa (NYHA I-IV) sairastavien henkilöiden suorituskykyyn ja elämänlaatuun kolme kuukautta tahdistimen asentamisen jälkeen. Lisäksi tarkoituksena oli tutkia, saadaanko kolmen kuukauden kohdalla tahdistinhoitoon liitetyllä omatoimisella liikuntaharjoittelulla lisähyötyä sydämen vajaatoiminnan hoidon tuloksellisuuteen kuuden kuukauden kohdalla. Tutkimusjoukko koostui 35 (46 % naisia, keski-ikä 71 ± 8 vuotta) sydämen vajaatoimintaa sairastavasta potilaasta, joille oli asennettu vajaatoimintatahdistin. Potilaiden fyysistä suorituskykyä mitattiin viiden toiston tuoliltanousutestillä, 6 minuutin kävelytestillä ja Jamar-puristusvoimatestillä. Fyysistä aktiivisuutta mitattiin Sovelletun Kasarin Frequency Intensity Time (FIT) -indeksillä. Keuhkokapasiteettitestit suoritettiin mikrospirometrialla ja potilaat arvioivat kokemaansa hengenahdistustaan siihen tarkoitetulla modifioidulla kyselylomakkeella. Elämänlaatua arvioitiin Minnesota-elämänlaatukyselyllä. Kaikki mittaukset suoritettiin ennen tahdistimen asentamista sekä 3 että 6 kuukautta tahdistimen asentamisen jälkeen. Kolmen kuukauden kohdalla potilaat saivat yksilöllisen liikuntaneuvontaohjauksen fysioterapeutilta ja potilaita ohjattiin omatoimiseen kotona tapahtuvaan, progressiiviseen liikuntaharjoitteluun. Tutkimustulokset osoittivat, että kolme kuukautta tahdistimen asentamisen jälkeen fyysisessä suorituskyvyssä tapahtui positiivinen muutos viiden toiston tuoliltanousutestissä (p=.0030) ja 6 minuutin kävelytestissä (p<.001) verrattuna tilanteeseen ennen tahdistinta. Fyysinen aktiivisuus lisääntyi myös Sovelletun Kasarin FIT-indeksillä mitattuna. FIT-indeksin kokonaispistemäärä nousi (p=.014) sekä liikunnan määrä (p=.0060) että teho (p=.040) kasvoivat ja hengenahdistus vähentyi (p<.001). Kuuden kuukauden kohdalla, kolmen kuukauden omatoimisen harjoittelun jälkeen, fyysinen suorituskyky kehittyi entisestään verrattuna kolmen kuukauden tuloksiin. Tuoliltanousutestin kokonaisaika (p<.001) ja kävelymatka 6 minuutin kävelytestissä (p=.031) parantuivat. Fyysisen aktiivisuuden osalta liikunnan määrä ja teho lisääntyivät (p<.001) ja elämänlaatu parantui (p<.001) kolme kuukautta tahdistimen asentamisen jälkeen verrattuna tilanteeseen ennen tahdistinta sekä myös kuuden kuukauden kohdalla verrattuna kolmen kuukauden tuloksiin (p=.026). Tutkimuksen mukaan sydäntä synkronoivalla tahdistinhoidolla on positiivinen yhteys fyysiseen suorituskykyyn, fyysiseen aktiivisuuteen ja elämänlaatuun alkuvaiheessa tahdistimen asentamisen jälkeen sydämen kroonista vajaatoimintaa sairastavilla potilailla. Näyttäisi siltä, että näitä positiivisia muutoksia pystyttäisiin vielä kehittämään omatoimisen liikuntaharjoittelun kautta. Liikuntaharjoittelu olisi nähtävä osana sydämen vajaatoimintatahdistinhoitoa ja ammattihenkilöiden tulee rohkaista potilaita omatoimisen liikuntaharjoittelun pariin.