Progressiivisen kotiharjoitteluohjelman ja kertaluontoisen ohjauksen vaikuttavuus kävelyn parametreihin polven tekonivelleikatuilla : satunnaistettu tutkimus - Heikkilä, Anneli; Sevander-Kreus, Nina (2014)
Tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää eroavaisuutta kävelynopeudessa ja askelsyklin eri parametreissa kertaluonteisen postoperatiivisen fysioterapiaohjauksen ja progressiivisen 12 kk kotiharjoitteluohjelman suorittaneiden välillä. Lisäksi tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää kävelynopeuden ja askeltiheyden muutosta varhaisessa postoperatiivisessa vaiheessa. Tavoitteena oli myös selvittää polven lihasvoimien ja rasituksen aikaisen kivun muutosten yhteyttä askelsyklin parametrien muutoksiin. Aineisto kerättiin Keski-Suomen keskussairaalassa vuosien 2008 – 2010 aikana. Tutkimuksen kohdejoukkona olivat primaarin polven tekonivelleikkauksen läpikäyvät henkilöt. Tutkimusjoukko muodostui 84 naisesta ja 54 miehestä (N=138), joiden keski-ikä oli 69,3 vuotta. Kävelyanalyysi suoritettiin Gaitrite kävelyanalyysilaitteella ennen leikkausta ja 2 kk sekä 14 kuukautta leikkauksen jälkeen. Mittaus suoritettiin itsemääritetyistä normaalista ja nopeasta kävelyvauhdista. Polven ojentaja- ja koukistajalihasten lihasvoima mitattiin dynamometrillä samoissa ajankohdissa. Kaikki tutkimukseen osallistuvat saivat kertaluontoisen fysioterapeutin ohjauksen sairaalassa oloaikana heti leikkauksen jälkeen. Kaksi kuukautta leikkauksen jälkeen tutkimusjoukko satunnaistettiin harjoittelu (N=53)- ja kontrolliryhmiin (N=55). Harjoitteluryhmän kotiharjoitukset sisälsivät alussa päivittäisiä isometrisiä lihasvoimaharjoitteita ja toiminnallisia harjoitteita, joissa vastuksena toimi oman kehon paino, askelluslauta tai käsipainot. Yhden ja neljän kuukauden kohdalla harjoitukset muuttuivat suurempia nivelkulmia sisältäviksi ja harjoitukset sisälsivät myös venyttelyjä. Harjoittelufrekvenssi oli kolme kertaa viikossa. Koko tutkimusjoukkoa tarkasteltaessa kävelynopeus ja askeltiheys eivät muuttuneet tilastollisesti merkitsevästi varhaisessa postoperatiivisessa vaiheessa. Intervention aikana kävelynopeus (p= 0.006) ja askeltiheys (p= 0.003) lisääntyivät harjoitteluryhmällä tilastollisesti merkitsevästi kontrolliryhmää enemmän nopeassa kävelyssä. Intervention aikana molempien ryhmien askelsyklin parametrit paranivat tuki-ja heilahdusvaiheen sekä yhden jalan tukivaiheen kestoissa. Askelsyklin tukivaihe nopeassa kävelyssä oli koeryhmällä tilastollisesti merkitsevästi lyhyempi kuin kontrolliryhmällä (p= 0.039). Korrelaatiot kävelynopeuden ja polven ojennus- (r= - .31, p= 0.002) ja koukistusvoimien (r=.28, p= 0.004) sekä kävelynopeuden ja rasituksen aikaisen kivun muutosten välillä (r= -.27, p= 0.005) olivat heikkoja nopeassa kävelyssä intervention aikana. Varhaisessa postoperatiivisessa vaiheessa kävelynopeudessa ja askeltiheydessä ei tutkittavilla tapahtunut tilastollisesti merkitsevää muutosta. Intervention aikana tilastollisesti merkitsevä muutos ilmeni nopeassa kävelyssä ja sen askeltiheydessä sekä tukivaiheen kestossa harjoitteluryhmän hyväksi. Muihin askelsyklin vaiheisiin vuoden kestänyt harjoitteluinterventio ei tuonut lisähyötyä suhteessa tavanomaiseen ohjaukseen.