Fyysisen aktiivisuuden muutosten vaikutukset aineenvaihduntasairauksien riskitekijöihin terveillä aikuisilla vuoden aikana - Mikkonen, Maria (2014)
Aikuisten harrastusliikunnan kasvaneesta määrästä huolimatta fyysisen aktiivisuuden kokonaismäärä on vähentynyt, koska hyötyliikunta ja arkiaktiivisuus ovat vähentyneet. Vähentynyt fyysinen aktiivisuus ja lisääntynyt fyysinen passiivisuus kasvattavat aineenvaihduntasairauksien riskiä. Fyysisellä aktiivisuudella on lukuisia positiivisia vaikutuksia terveyteen, kun taas fyysinen passiivisuus on itsenäinen riskitekijä monille aineenvaihduntasairauksille. Tässä tutkimuksessa tutkittiin fyysisen aktiivisuuden määrän ja intensiteetin muutoksien vaikutusta aineenvaihduntasairauksien riskitekijöihin terveillä aikuisilla vuoden aikana. Koehenkilöiden (n = 72) fyysistä aktiivisuutta rekisteröitiin viikko kiihtyvyysmittarilla alku- ja loppumittauksessa, joiden välillä oli vuosi. Koehenkilöiden paastoglukoosi, verenpaine, kehon rasvaprosentti ja plasman rasva-arvot mitattiin molempien mittausten yhteydessä. Riskitekijöiden muutoksia selitettiin regressiomallien avulla. Muutokset kohtalaisen rasittavassa ja rasittavassa fyysisessä aktiivisuudessa (MVPA = moderate to vigorous physical activity = kohtalaisen rasittava ja hyvin rasittava fyysinen aktiivisuus) selittivät parhaiten aineenvaihduntasairauksien kokonaisriskin (CCMR = clustered cardiometabolic risk = sydän- ja verenkiertoelimistön sairauksien kokonaisriski) ja paastoglukoosin muutosta. Tutkimuksen mukaan yhden %-yksikön kasvu MVPA:ssa alentaa CCMR:ää keskimäärin jopa 0,31-yksikköä ja paastoglukoosia 0,44 mmol/l. Tutkimuksessa kevyen fyysisen aktiivisuuden lisäys ja fyysisen passiivisuuden väheneminen suurensivat aineenvaihduntasairauksien riskiä. Nämä olivat ristiriitaisia tuloksia aiempien tutkimuksien kanssa. Kevyen aktiivisuuden lisäys on voinut vähentää MVPA:n määrää, mikä voi osaltaan selittää tuloksia. Kiihtyvyysmittarin rajoitteet fyysisen aktiivisuuden rekisteröinnissä ovat myös voineet vaikuttaa tuloksiin. Tutkimuksen perusteella terveillä aikuisilla MVPA:n määrän lisääminen auttaa tehokkaimmin aineenvaihduntasairauksien riskin pienentämisessä. Jatkossa tarkempi fyysisen aktiivisuuden ja passiivisuuden erottelu olisi tärkeää.