Turvemaiden maankäytön vaikutukset kuoriameebayhteisöihin - Oikarinen, Päivi (2013)
Turvemaiden maankäytöllä on todettu olevan monenlaisia ympäristövaikutuksia, kuten esimerkiksi kasvihuoneilmiötä vauhdittavat kaasupäästöt (esim. CO2 & CH4), turvetuotannon vesistövaikutukset ja turpeenpolton päästöt. Lisäksi turvemaiden maankäytöllä on vahvoja vaikutuksia soihin. Maankäytön ympäristövaikutusten arvioinnissa on käytetty apuna monia eliöryhmiä, esimerkiksi pohjaeläimiä, eläinplanktonia ja kaloja. Kuoriameebat (Testacea) ovat ryhmä pieniä, lajistoltaan monimuotoisia ja laajalle levinneitä yksisoluisia eliöitä. Ne ovat pääasiallisesti akvaattisia eliöitä, ja niitä esiintyy muun muassa turvemailla, kosteikoissa ja järvissä. Kuoriameebat sopivat erityisesti turvemaassa tapahtuvien muutosten seurantaan, sillä ne reagoivat pääasiassa ympäristönsä kosteuden sekä pH:n muutoksiin. Kuoriameebojen kuoret säilyvät yleensä hyvin turpeessa ja sedimentissä. Tässä työssä tutkittiin luonnontilaisten, turvetuotannon valmisteluvaiheessa olevien ja ennallistettujen soiden kuoriameebayhteisöjä ja niistä saatua aineistoa käsiteltiin monimuuttujamenetelmin. Työssä tutkittiin myös käytetyn menetelmän riittävyyttä lajiston selvittämiseksi. Tutkimuksen keskeisenä tavoitteena oli selvittää, eroavatko luonnontilaisten soiden kuoriameebayhteisöt turvetuotannon valmisteluvaiheessa olevien ja ennallistettujen soiden yhteisöistä. Tulosten mukaan kuoriameebayhteisöt eroavat toisistaan. Valmisteluvaiheen soilla havaittiin enemmän kuivan ympäristön kuoriameebalajeja verrattuna muihin suoryhmiin. Kuoriameebatiheydet olivat myös suurimmillaan valmisteluvaiheen soilla. Luonnontilaisilla soilla oli odotetusti enemmän märän ympäristön lajeja. Ennallistetuilta soilta löytyi lajeja, jotka sietävät hyvin kosteuden vaihteluita. Ilmeisesti keskeisin kuoriameebayhteisöjä muokkaava ympäristötekijä on pintaturpeen vesipitoisuus (pohjavedenpinnan taso), jota tässä tutkimuksessa ei mitattu kvantitatiivisesti, vaan arvioitiin silmämääräisesti. Tutkimuksessa havaittiin, että 200 yksilön tunnistus näytealaa kohti riittää kattavan lajiston saavuttamiseksi. Yhdistetyillä kolmella näytteellä suota kohti saavutetaan 77 – 86 % kokonaislajimääräestimaatista. Yhteenvetona voidaan todeta, että kuoriameebat sopivat turvemaiden maankäytön ekologisten vaikutusten arviointiin. Niiden avulla voidaan tarkastella nykyistä suoluonnon tilaa ja sen mahdollisia muutoksia. Kuoriameebojen avulla voidaan selvittää kuivattujen soiden ennallistamishankkeiden onnistumista.