Terapeuttinen muutos sisäisen moninaisuuden näkökulmasta : ongelmallisten kokemusten assimilaatio ja eri kokemuksia edustavien sisäisten äänten väliset suhteet - Lähteelä, Elina (2013)
Tutkimuksen tarkoitus oli tarkastella terapeuttista muutosta sisäisen moninaisuuden näkökulmasta. Tutkimuksessa tarkastelin, miten asiakkaan suhtautuminen hänelle ongelmallisiin kokemuksiin muuttui terapian aikana. Tämä tapahtui tarkastelemalla sisäisten äänten välistä dialogista muutosprosessia käyttäen menetelmänä assimilaatioanalyysin äänimallia. Lisäksi tutkin, miten asiakkaan erilaisia kokemuksia edustavat sisäiset äänet olivat suhteessa toisiinsa ja vaikuttivat toistensa assimilaatioprosessiin. Tutkimus oli laadullinen tapaustutkimus, jonka aineistona toimi yhden terapia-asiakkaan noin vuoden kestänyt terapiaprosessi. Terapia toteutettiin Jyväskylän yliopiston Psykoterapian opetus- ja tutkimusklinikalla. Asiakas oli noin 35-vuotias nainen, joka oli hakeutunut terapiaan masennuksen sekä omaan elämäntilanteeseensa liittyvien pohdintojen vuoksi. Tutkimusaineisto muodostui videoiduista terapiaistunnoista ja niistä litteroiduista tekstiotteista. Assimilaatioanalyysin äänimallissa minuus nähdään koostuvan erilaisista sisäisistä äänistä, jotka yhdessä muodostavat dynaamisen ääniyhteisön. Itselle hyväksyttäviä kokemuksia edustaa niin kutsuttu dominoiva ääniyhteisö ja siihen sopivat kokemukset assimiloidaan ääniyhteisöön vaivatta. Jotkut kokemukset muodostuvat ongelmallisiksi dominoivalle ääniyhteisölle niiden traumaattisen tai kivuliaan sisältönsä vuoksi. Siksi ongelmallisia kokemuksia edustavat äänet pyritään hiljentämään dominoivan ääniyhteisön toimesta. Onnistuneen psykoterapian myötä ongelmallisia kokemuksia edustavat äänet assimiloituvat vaiheittain osaksi ääniyhteisöä rakentamalla merkityssiltoja ongelmalliseksi koetun äänen ja dominoivan ääniyhteisön välille. Assimilaatioprosessin myötä psyykkinen oireilu vähenee ja minuus muuttuu jäykästä ja yksipuolisesta monipuoliseksi ja joustavaksi. Aineistosta löytyi kolme teemaa, jotka olivat terapiassa keskeisesti esillä ja jotka vaikuttivat asiakkaan psyykkiseen oireiluun. Kaikista teemoista oli löydettävissä yksi dominoivaa ääniyhteisöä edustava ääni sekä yksi ongelmallista kokemusta edustava ääni. Nimesin teemat dominoivan ääniyhteisön mukaan uhrautujateemaksi, suorittajateemaksi ja hallintateemaksi. Kaikkien teemojen kohdalla ongelmalliset äänet assimiloituivat vähintään ymmärryksen tasolle, joten terapian voidaan katsoa olleen tuloksellista. Minkään teeman kohdalla assimilaatioprosessin eteneminen ei ollut suoraviivaista eikä täydellistä. Uhrautuja- ja suorittajateeman kohdalla äänet assimiloituivat suhteellisen nopeasti ja korkeammalle assimilaatiotasolle, kun taas hallintateeman kohdalla äänten assimilaatio oli hitaampaa ja heikompaa. Tutkimustulosten perusteella asiakkaan ääniyhteisö oli muodostunut hierarkkiseksi siten, että uhrautuja- ja suorittajateemat olivat niin kutsuttuja pintateemoja, kun taas hallintateema oli muodostunut ydinteemaksi asiakkaan ääniyhteisössä. Eri teemoihin liittyneet äänet olivat kietoutuneet toisiinsa siten, että hallintaääni vaikutti uhrautujateeman assimilaatioprosessiin ja suorittajaääni oli muodostunut keinoksi hallita epävarmoja tilanteita.