Pre-attentive change detection of emotional facial expressions : effects of depression and a short psychological intervention - and ERP study - Kurkela, Jari; Mäki, Tero (2012)
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli tutkia aivojen esitietoista muutoksenhavaitsemiskykyä mittaamalla tapahtumasidonnaisia herätevastepotentiaaleja (ERP) elektroenkefalografiassa (EEG), käyttäen ärsyk-keenä emotionaalisia kasvonilmeitä. Tutkimuksessa verrattiin kahden ryhmän: masentuneiden sekä ei-masentuneiden - ERP vasteista. Lisäksi tutkimme psykologisen lyhyt intervention vaikutuksia koehen-kilöiden ERP vasteisiin. Tutkimuksessa käytettiin ärsykkeinä seitsemään universaalia kasvonilmettä, viidessä eri koeasetelmassa. Yhdessä koeasetelmassa kaikilla seitsemällä kasvonilmeelle oli yhtä suuri todennäköisyys esiintyä (p=0.14). Neljässä muussa koeasetelmassa käytettiin niin sanottua oddball paradigmaa, jossa neutraali kasvonilme esitettiin usein (p=0.80) ja surullinen tai iloinen ilme esitettiin harvoin (p=0.20). Sama asetelma toistettiin myös päinvastaisella ärsykejärjestyksellä. Kasvoherkkää N170 vastetta analysoitiin 18 masentuneelta ja 10 ei-masentuneelta koehenkilöltä. Masentuneet koe-henkilöt jaettiin kahteen ryhmään: heti hoidon aloittavaan ryhmään sekä odotuslista eli kontrolliryh-mään. EEG tutkimukset toteutettiin kaikilla koehenkilöillä ennen lyhytinterventiota sekä viisi viikkoa myöhemmin. Kontrolliryhmä sai intervention toisen EEG tutkimuksen jälkeen. Kaikilla seitsemällä universaalilla kasvonilmeellä ollessa sama esiintymistodennäköisyys (p=0.14) emotionaaliset kas-vonilmeet synnyttivät suurempia N170 vasteen amplitudeja kuin neutraalit kasvonilmeet. Oddball ko-keessa eroja ei löytynyt surullisten ja neutraalien kasvonilmeiden välillä kummallakaan ärsykejärjes-tyksellä. Sen sijaan kun neutraalia ja iloista kasvonilmettä esitettiin, iloinen kasvonilme sai aina aikaa suuremman amplitudin kuin neutraali kasvonilme riippumatta sen esiintymistodennäköisyydestä (p= 0.20 tai p=0.80). Ei-masentuneilla koehenkilöillä latenssit olivat pidempiä oikealla aivopuoliskolla kun iloinen kasvonilme esitettiin harvinaisena (p=0.20) ärsykkeenä, kun taas masentuneilla tällaista puoli-suuseroa ei ollut havaittavissa. Vastaavasti kun iloinen kasvonilme esitettiin ärsykkeenä usein (p=0.80) ja neutraali kasvonilme esitettiin harvinaisena (p=0.20) ärsykkeenä, masentuneilla havaittiin suurempia N170 amplitudeja oikealla aivopuoliskolla verrattuna vasempaan. Ei-masentuneilla tällaista puolisuus eroa ei havaittu. BDI ja SCL-90 kyselylomakkeiden mukaan pystyimme ennustamaan 20–29% emo-tionaalisten kasvonilmeiden synnyttämistä ERP vasteista. Toisin sanoen masennusoireet heijastelevat muutoksia N170-komponentissa kun ärsykkeinä käytetään emotinallisia kasvonilmeitä. Viiden viikon terapia intervention ei kuitenkaan havaittu vaikuttavan masentuneiden koehenkilöiden ERP vasteisiin tässä aineistossa.