Crayfish predation on mussels : an experimental approach - Al-Ebrashy, Ahmed (2013)
Tässä työssä tutkittiin kokeellisesti rapujen simpukoihin kohdistuvaa predaatiota. Käytetyt rapulajit olivat jokirapu Astacus astacus ja amerikkalainen tulokaslaji täplärapu Pascifastacus leniusculus. Jokirapupredaatiota tutkittiin pikkujärvisimpukalla Anodonta anatina ja täplärapupredaatiota pikkujärvisimpukalla sekä jokihelmisimpukalla Margaritifera margaritifera Kokeissa ravut laitettiin yksittäin 15 litran läpivirtausaltaisiin simpukan/simpukoiden kanssa. Täplärapu osoittautui tehokkaammaksi predaattoriksi onnistuen aukaisemaan seitsemän 42:sta Anodontasta. Jokirapu ei saanut avattua yhtään 37:stä Anodontasta. Aukaisemisen ja pehmytosien syömisen lisäksi rapujen havaittiin nakertavan simpukoiden kuorten reunoja yrittäessään saada kuorta auki. Puremajälkiä todettiin kaikissa täpläravun kanssa yhteen laitetuissa Anodonta-simpukoissa, mutta ei yhdessäkään kontrollisimpukassa. Puremajälkiä esiintyi eniten kuoren etu- ja takapäässä, lähellä isoja kuorensulkijalihaksia. Puremajälkien määrä ja laajuus oli lähellä kuorensulkijalihaksia korkein juuri niissä tapauksissa, missä rapu oli onnistunut avaamaan simpukan, mikä kertoo mahdollisesti siitä, että kyky kohdistaa purenta näihin kohtiin on ravun kannalta edullista predaatiohetkellä. Predaatiotodennäköisyys kasvoi, kun ravun koko kasvoi suhteessa simpukan kokoon, eli pienet simpukat olivat ravuille helpompi kohde. Kaikki onnistuneet predaatiotapahtumat tulivat isokokoisten koirasrapujen taholta, kun taas pienet ravut tai naarasravut eivät onnistuneet avaaman yhtään simpukkaa. Täplärapujen ei annettu avata yhtään 17:sta jokihelmisimpukasta, mutta myös niillä kaikilla havaittiin puremajälkiä kuoren reunassa. Suoranaisen tappamisen lisäksi ravut voivat siis kiusata ja stressata simpukoita, mukaan lukien uhanalainen jokihelmisimpukka.