Effects of perilipin I & V on the phenotype of zebrafish embryos - Esko, Elina (2012)
Tämä Pro Gradu-tutkielma on tehty yhteistyössä Tampereen yliopiston Biolääketieteel- lisen teknologian yksikön kanssa. Tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää perilipiinien vaikutusta seeprakalan fenotyyppiin käyttäen tutkimusmenetelminä geenien hiljentämistä ja mikroskopiaa. Geenit säätelevät proteiinien tuotantoa elimistössä. Jokaista proteiinia koodaa geeni, jonka toimintaan puuttumalla voidaan esimerkiksi estää kyseisen proteiinin muodos- tuminen. Morfoliinot ovat oligonukleotideja, joiden avulla voidaan tilapäisesti estää geenien toimintaa. Tässä työssä hiljennettiin morfoliinojen avulla kaksi geeniä seep- rakaloilta: perilipiini 1 ja perilipiini 5. Perilipiinit ovat lipidien varastoitumista sääteleviä proteiineja. Perilipiini 1 edesauttaa lipidien varastoitumista ja perilipiini 5 puolestaan säätelee rasvojen käyttöä energiaksi. Koska tutkittavat proteiinit vaikuttavat elimistön rasvoihin, morfoliinojen vaikutusta tutkittiin lipidivärjäyksellä. Värjäyksessä käytettiin Nile Red- ja LD540-lipidivärejä. Tu- losten perusteella voitiin todeta, että perilipiini 5 eliminointi lisäsi seeprakalojen rasvap- itoisuutta ja muutti selvästi niiden ulkomuotoa. Perilipiini 1 tapauksessa huomattiin, että geenin hiljentäminen tuotti alikehittyneitä, erittäin epämuodostuneita kaloja. Lipidivär- jäyksen tuloksena havaittiin, että rasvan määrä oli näillä kaloilla hieman vähäisempi kuin kontrolleina käytetyillä villityypin kaloilla. Morfoliinokonsentraatiolla todettiin ol- evan vaikutusta lopputulokseen ja kalojen selviytymiseen. Perilipiini 1 tapauksessa par- haat tulokset saatiin 175 ng/nl konsentraatiolla, suuremmat pitoisuudet nostivat al- kioiden kuolleisuutta dramaattisesti. Perilipiini 5 tapauksessa sopivin morfoliinokonsen- traatio oli huomattavasti korkeampi ja parhaat tulokset saatiin 500 ng/nl konsentraati- olla. Alhaisemmilla pitoisuuksilla vaikutukset eivät näkyneet kovin selkeästi.