Infrapunapussin vaikutus urheilijan palautumiseen yösykeanalyysien perusteella - Simula, Jussi (2012)
Johdanto. Palautuminen kovasta harjoittelusta ja erityisesti palautumisen tehostaminen on tärkeässä osassa huippu-urheilua. Infrapunasäteily on yksi uusimmista keinoista palautumisen tehostamisessa. Infrapunasäteilyn lämpövaikutukset ulottuvat syvemmälle lihaksiin verrattuna muihin lämpöterapiamuotoihin. (Beever 2009.) Tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää infrapunapussin (FIR 65° Energy Blanket) käytön hyötyjä urheilijoiden palautumisen edistämisessä yösykeanalyysien perusteella. Menetelmät. Koehenkilöinä (n=8) oli yleisurheilua, pesäpalloa ja telinevoimistelua harrastavia urheilijoita (ikä 21,1 ± 2,3 vuotta, pituus 178,1 ± 6,6 cm ja paino 76,8 ± 10 kg). Harjoittelu suunniteltiin mukana olevien urheilijoiden ja valmentajien kanssa yhdessä. Koehenkilö toisti saman valmennusohjelman sekä infrapunapussijaksolla että ilman sitä. Harjoittelun keskeinen sisältö oli voimaharjoittelua ja oman lajin lajiharjoittelua. Kuormitukseltaan viiden vuorokauden jakso (maanantai-perjantai) suunniteltiin kovaksi. Harjoituksista palautumiseen urheilijat käyttivät infrapunapussia iltaisin kello 20 – 21 40 minuutin ajan 50°C lämpötilassa. Infrapunapussi on lämpömakuupussi, jonka sisälle tuotetaan infrapunalämpöä. Pussin sisällä olevat kuidut säteilevät infrapunalämpöä ulkoisen virtalähteen syöttämän virran avulla. Pussia käytettiin neljänä iltana (ma - to) ja yösykkeitä mitattiin Polarin RS800- mittareilla ennen pussikäytön aloittamista (su - ma), keskellä testijaksoa (ma - ke) ja viimeisen pussikäytön jälkeisenä yönä (to - pe). Yösykkeistä analysoitiin neljän alkuyön tunnin ajalta parasympaattisen hermoston toimintaa hyvin kuvaavat muuttujat RMSSD (toisiaan seuraavien sykevälien neliöiden keskiarvon neliöjuuri) ja HF (korkeataajuuksinen sykevaihtelu 0,15–0,4 Hz). (Nienstedt ym. 1999; Malik ym. 1996; Martinmäki 2002.) Ryhmä toimi omana kontrollinaan suorittaen samanlaisen tutkimusviikon ilman infrapunapussin käyttöä ja infrapunapussin kanssa 2- 4 viikon välein. Tulokset. Koehenkilöiden leposykkeet olivat keskimäärin yömittauksissa 43 ± 3 krt/min. Yösykkeissä ei tapahtunut viikkojen välillä tilastollisesti merkitseviä muutoksia. Infrapunapussiviikon ja kontrolliviikon RMSSD -keskiarvot olivat: pre 84 ms ja 98 ms, mid 71 ms ja 90 ms ja post 82 ms ja 82 ms. Infrapunapussiviikon ja kontrolliviikon HF –keskiarvot: pre 5633 ms² ja 7097 ms², mid 3984 ms² ja 6407 ms² ja post 5291 ms² ja 5789 ms². Pre on yösykemittaus ennen pussikäytön aloittamista (su-ma), mid on keskellä testijaksoa (ma-ke) ja post on viimeisen pussikäytön jälkeisen yön yösykemittaus (to-pe). HF ja RMSSD korreloivat keskenään merkitsevästi jokaisessa mittausajankohdassa. Pussiviikon RMSSD:n ja HF:n korrelaatiot olivat seuraavat: pre (r=0,95, p<0,01), mid (r=0,98, p<0,01) ja post (r=0,94, p<0,01). Kontrolliviikon RMSSD:n ja HF:n korrelaatiot olivat vastaavasti: pre (r=0,73, p<0,05), mid (r=0,71, p<0,05) ja post (r=0,94, p<0,01). Pohdinta. Vaikka tulokset eivät olleetkaan tilastollisesti merkitseviä, oli infrapunapussin käytöllä havaittavissa vaikutus yösykkeisiin. Tuloksista huomataan, että infrapunapussiviikon RMSSD - ja HF -arvot pysyvät pre - ja post -tilanteessa lähestulkoon samalla tasolla, kun taasen kontrolliviikon vastaavat arvot tippuvat post -tilanteeseen noin 20% alemmas kuin pre -tilanteessa. Infrapunapussiviikolla yösykearvot (HF ja RMSSD) laskevat pre -tilanteesta mid -tilanteeseen jyrkästi, mutta post -tilanteeseen arvot nousevat samaan kuin pre -tilanteessa viitaten palautumisen paranemiseen. Kuortane Testing Labin vuonna 2010 tekemässä tutkimuksessa havaittiin samanlainen trendi. Kuortane Testing Labin tutkijat tulivat siihen lopputulokseen että, pussin käytön aloittaminen loi stressireaktion, mutta jo muutaman päivän käytön jälkeen tilanne kääntyy päinvastaiseksi palautumisen tehostuessa. Vastaavat kontrolliviikon yösykearvot tippuvat joka tilanteessa alemmas viitaten heikompaan palautumiseen. Toki muutokset olivat huomattavan yksilöllisiä. Karkeasti jaoteltuna voidaankin todeta palautumisen olleen kolmella koehenkilöllä positiivista, kolmella neutraalia ja kahdella negatiivista.