Stakeholder relations in macro-regional science cooperation : case study : Stakeholder analysis for BONUS joint research and development programme - Alaranta, Sanna (2011)
Tutkimuksen tehtävänä on selvittää BONUS- Itämeren tutkimusrahoitusohjelman sidosryhmäsuhteita. Tutkimus on toteutettu ajankohtana kesä 2010 – syksy 2011, ja se sijoittui BONUS- ohjelman strategiseen vaiheeseen, jonka aikana rakennettiin strategista tutkimusohjelma ja vahvistettiin sidosryhmäsuhteita. Tutkimuksessa on kaksi aineistoa: Tutkielman ensimmäinen empiirinen osa muodostuu BONUS sihteeristön sidosryhmänäkemyksestä ja toinen aineisto on kerätty avoimen kyselyn avulla (written questioning) Itämeren alueella toimivissa erilaisissa verkostoissa. Tutkimuksen keskiössä on ollut selvittää, miten BONUS organisaatio voisi parantaa sidosryhmäsuhteitaan ja laajentaa vaikuttavuuttaan perinteisen tiedeyhteisön ulkopuolelle. Yhteiskunnallinen kiinnostuvuus tutkimuksessa onkin tieteen ja muun yhteiskunnan väliset suhteet ja vuorovaikutus. Teoreettinen pohja ja päänäkökulma tutkimuksessa on Bruno Latourin ajatukset tieteestä kollektiivisena projektina sekä hänen ideansa ei-humaanista toimijuudesta. Käytännön tutkimustyövälineenä on Mitchell, Agle ja Woodin (1997) sidosryhmätypologia, jonka kautta sidosryhmiä on pystytty kategorisoimaan ja tarkastelemaan. Analyysimenetelmänä tutkimuksessa on käytetty laadullista sisällönanalyysia, jonka temaattisena rungona on toiminut em. sidosryhmätypologia sekä Luoma-Ahon ja Paloviidan (2010) malli erilaisista ei-humaaneista toimija-alueista, joiden kautta voidaan tulkita uusia sidosryhmiä organisaatiolle. Tutkimustulokset osoittavat, että vaikka tutkimusyhteisön näkökulmasta tärkeimmät sidosryhmät löytyvät pääosin itse tiedeyhteisöstä, rahoitusorganisaatioista ja päättäviltä tahoilta, uusin tieto ja tutkimustulokset kiinnostavat myös laajempaa yhteiskuntaa. BONUS- ohjelmalle löytyi seitsemän uutta toimija-aluetta (yhteistyö, uudet aloitteet ja hankkeet, sosiaalinen ulottuvuus, talous- ja teollisuus, inhimillinen pääoma, Itämeren alue mallialueena ja mielipiteen muokkaaminen), joiden kautta organisaatio voi löytää uusia kanavia ja sidosryhmiä yhteiskuntaan. Tiedeorganisaatioiden tulisikin kiinnittää suurempaa huomiota niihin toimija-alueisiin, joiden kautta tieteen tulokset voisivat saavuttaa yhteiskunnan eri alueet ja näin Latourin ajatusten mukaisesti puolustaa myös omaa asemaansa yhteiskunnassa.