Kiihtyvyysantureiden vertailu fyysisen aktiivisuuden mittaamisessa alakouluikäisillä - Strandman, Soile (2012)
Tutkimuksen tarkoituksena oli mitata viidesluokkalaisten lasten päivittäistä fyysistä aktiivisuutta ActiGraph ja Polar Active kiihtyvyysmittareilla ja verrata keskiraskaalla tai sitä raskaammalla aktiivisuustasolla vietettyä aikaa mittareiden välillä. Tarkoituksena oli löytää kiihtyvyysmittareiden välille sovite, jonka avulla mitatut fyysisen aktiivisuu-den kestot saadaan muutettua toisiaan vastaavaksi. Lisäksi mitattuja fyysisen aktiivi-suuden kestoja verrattiin lasten täyttämiin fyysisen aktiivisuuden päiväkirjoihin. Tutki-mukseen osallistui 30 koehenkilöä (20 tyttöä, 10 poikaa). Yhden koehenkilön mittauk-set kestivät kolme peräkkäistä vuorokautta. Ensimmäisenä mittauspäivänä mitattiin pi-tuus ja kehonkoostumus, varustettiin oppilaat kiihtyvyysmittareilla ja sykemittarilla sekä jaettiin aktiivisuuspäiväkirjat ja ohjeistettiin niiden täytössä. Oppilaita kehotettiin jatkamaan arkeaan normaalisti mittareiden kanssa. Seuraavien mittauspäivien aamuina oppilaat kävivät tutkijoiden luona tarkistuttamassa, että kaikki mittauksiin liittyvät asiat olivat kunnossa. ActiGraphilla ja Polar Activella mitatun keskiraskaan ja sitä raskaamman fyysisen ak-tiivisuuden keston määrien välillä oli tilastollisesti erittäin merkitsevä ero (p<0.001). Sovitteeksi mittareiden välille saatiin kaava y = 0.635x + 38, missä y on Polar Activella mitatun keskiraskaan ja sitä raskaamman fyysisen aktiivisuuden keston määrä (min) ja x on vastaavasti ActiGraphin antama kesto. Päivinä, jolloin erityistä liikuntaa ei ollut har-rastettu, sovitteeksi saatiin y = 0.633x + 24 ja mittauspäivinä, jolloin liikuntaa oli har-rastettu, saatiin sovitteeksi y = 0.659x + 42. Johtopäätöksenä voidaan todeta, että Polar Activella mitattuna sekä fyysisen aktiivisuuden kesto että askeleiden määrä on keski-määrin ActiGraphilla mitattua suurempaa, muttei systemaattisesti, sillä hajonta oli suur-ta. Tutkimuksesta tehtiin myös toinen pro gradu -työ, jossa Heini Wennman tutki fyysi-sen aktiivisuuden vaikutuksia sykevälivaihteluun/sydämen autonomiseen toimintaan.