Ongelmallisten kokemusten assimilaatio psykoterapiassa : muutos ammatillisessa minäkuvassa - Miihkinen, Sara (2010)
Tutkimuksen tarkoituksena oli kuvata ammatillisen minäkuvan muutosta ongelmallisten kokemusten assimilaatioprosessina psykoterapiassa. Kyseessä oli tapaustutkimus 34-vuotiaan naisopettajan terapiasta. Aineisto koostui nauhoitetuista ja litteroiduista terapiaistunnoista. Ammatillisen minäkuvan muutosta kuvattiin assimilaatioanalyysilla, ja terapian tuloksellisuutta mitattiin määrällisillä itsearviointimittareilla. Lisäksi pohdittiin, millaista tukea tutkimus antaa assimilaatioanalyysille prosessitutkimuksen menetelmänä. Assimilaatioanalyysi on muutosteoria ja analyysimenetelmä ongelmallisten kokemusten assimilaation vaiheista. Ihmisen minä kuvataan ääniyhteisönä, joka koostuu erilaisista aktiivisista äänistä. Ongelmalliseksi ääneksi voi muodostua mikä tahansa tunne, ajatus tai tapahtuma, jolloin tämä ongelmallinen kokemus suljetaan pois ääniyhteisöstä. Ongelmallisen ja ääniyhteisöstä nousevan dominoivan äänen assimilaatio tapahtuu muodostamalla uudenlainen merkityssilta äänien välille, jolloin kumpikin ääni muuttuu. Tavoitteena on saavuttaa dialoginen ja joustava minä. Tässä tutkimuksessa assimilaatioanalyysilla muodostettiin kolme teemaa, jotka liittyivät asiakkaan käsitykseen itsestä opettajana. Kaikissa teemoissa oli havaittavissa edistystä, joten terapiaa voidaan pitää tuloksellisena. Assimilaatio ei kuitenkaan ollut täydellistä minkään teeman kohdalla ensimmäisen terapiavuoden jälkeen. Itsearviointimittareiden tulokset tukivat assimilaatioanalyysia. Akuutti psyykkinen oireilu väheni nopeasti terapian alettua mutta koherenssintunne ei muuttunut merkittävästi. Tutkimus antaa tukea assimilaatioanalyysin käytettävyydelle. Tulosten mukaan asiakkaan ongelmalliset kokemukset eivät käy läpi samanlaista muutosprosessia. Tulos tukee laadullisen prosessitutkimuksen tarpeellisuutta terapeuttisen muutoksen ja tuloksellisuuden ymmärtämisessä. Tutkimuksessa käytetty assimilaatioanalyysi keskittyy muutoksen merkkeihin asiakkaan puheessa. Jatkossa assimilaatioanalyysilla tehty tutkimus voisi kohdistua enemmän asiakkaan ja terapeutin väliseen vuorovaikutukseen ja terapeutin responsiivisuuteen.