50–61-vuotiaiden työidentiteetin kehitys sekä yhteys persoonallisuuden piirteisiin ja haluun jatkaa työntekoa eläköitymisen jälkeen - Kiviharju, Paula; Mäkelä, Tiina (2025)
Tämän tutkimuksen tarkoituksena on tarjota tutkimustietoa, jota soveltamalla voidaan puuttua väestöllisen huoltosuhteen heikkenemiseen. Selvitimme, muuttuuko vai pysyykö tutkittavien työidentiteetti samana 50 ikävuodesta 61 ikävuoteen siirryttäessä tarkastelemalla aineiston pohjalta muodostettuja työidentiteettiryhmiä. Vertailimme myös työidentiteettiryhmien eroja persoonallisuuden piirteiden ja eläkkeen jälkeisen työskentelyhalukkuuden suhteen. Tutkimus on jatkoa Lapsesta aikuiseksi (LAKU) -pitkittäistutkimukselle, jonka osallistujat ovat syntyperäisiä suomalaisia. Tässä pitkittäistutkimuksessa käytimme vuonna 2009 kerätyn LAKU-aineiston viimeistä osaa sekä 2020–2021 kerättyä TRAILS-aineistoa, jolloin samat tutkittavat (N = 171) olivat 50- ja 61-vuotiaita. Muodostimme työidentiteettiryhmät ristiintaulukoinnin avulla ja vertailimme niitä toisiinsa persoonallisuuden piirteiden suhteen monen muuttujan varianssianalyysillä (MANOVA). Lisäksi selvitimme tutkittavien halukkuutta jatkaa työskentelyä eläköitymisen jälkeen hierarkkisella logistisella regressioanalyysilla. Aineistossa korostuivat työidentiteettiryhmät, joissa tutkittavilla havaittiin joko omaksuttu tai saavutettu työidentiteettistatus. Työidentiteettiryhmät erosivat persoonallisuuden piirteiden osalta avoimuuden, sovinnollisuuden ja tunnollisuuden suhteen. Lisäksi saavutettuun työidentiteettistatukseen tunnistetut henkilöt olivat vähemmän neuroottisia ja halukkaampia jatkamaan eläköitymisen jälkeistä työskentelyä verrattuna muihin tutkittaviin. Johtopäätöksissä toteamme, että tukemalla etenkin neuroottisuuteen taipuvaisia henkilöitä kohti saavutettua työidentiteettiä, voidaan parhaimmillaan edistää eläkeikäisten työssä jatkamista.