Kiusaamiskokemusten yhteys lukemiseen ja matematiikkaan liittyviin minäuskomuksiin sekä tunteisiin oppimisvaikeusriskissä olevilla koulutulokkailla : psykologisen turvallisuuden moderoiva vaikutus - Krook, Essi; Jaakonaho , Viliina (2025)
Koulukiusaamisella on todettu olevan vakavia ja kauaskantoisia seurauksia, mutta ongelmat voivat myös ilmetä jo alakoulussa. Esimerkiksi koulusuoriutumisen on todettu olevan heikompaa kiusatuilla lapsilla. Suoriutuminen taas on yhteydessä oppimisen minäuskomuksiin ja oppimiseen liittyviin tunteisiin. Myös psykologisen turvallisuuden on havaittu olevan yhteydessä koulusuoriutumiseen. Näitä muuttujia ei ole kuitenkaan yhdistetty tutkimuksessa eikä tutkimusta ole tehty koulutaipaleensa alussa olevilla lapsilla. Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selvittää, onko kiusaamiskokemuksilla yhteys lukemiseen ja matematiikkaan liittyvin minäuskomuksiin (minäpystyvyyteen ja minäkäsitykseen) ja tunteisiin. Lisäksi selvitettiin, moderoiko psykologinen turvallisuus kiusaamiskokemusten yhteyttä lukemiseen ja matematiikkaan liittyviin minäuskomuksiin ja tunteisiin. Otos muodostui riskiryhmästä, joilla oli todettu ikätasoa heikommat lukemisen taidot, matematiikan taidot ja/tai ADHD-oireita, sekä verrokkiryhmästä, joilla oli ikätasoiset taidot ja ei ADHD-oireita. Ryhmään kuulumisen vaikutus eli seurantaryhmästatus kontrolloitiin. Tutkimus on osa InterLearnin Pieni Karhu –seurantatutkimusta. Tutkimuksen aineisto (N = 213) on kerätty syksyllä 2023 ja keväällä 2024 kahdeksan paikkakunnan kouluissa ensimmäisen luokan oppilailta. Analyyseissä tarkasteltiin Spearmanin korrelaatiokertoimia ja tutkimuskysymyksiin vastattiin lineaarisella regressioanalyysillä ja hierarkkisella lineaarisella regressioanalyysillä. Kiusatuksi tuleminen ei selittänyt minäuskomuksia tai oppimiseen liittyvää pitämisen tunnetta. Kiusaamisella oli pieni yhteys jännittämiseen. Psykologisella turvallisuudella ei ollut muuntavaa vaikutusta tutkittuihin yhteyksiin, mutta se selitti minäpystyvyyttä ja pitämistä tilastollisesti merkitsevästi. Kontrolloitava tekijä, eli lapsen seurantaryhmästatus, selitti tilastollisesti merkitsevän osan minäkäsityksen ja jännittämisen vaihtelusta. Minäpystyvyyteen seurantaryhmästatuksella oli myös tilastollisesti merkitsevä selitysosuus, joskaan ei yhtä suuri kuin psykologisella turvallisuudella. Tulosten perusteella voidaan todeta, että kiusaamisella ei ole vielä koulutaipaleen alussa suurta vaikutusta lasten oppimisen minäuskomuksiin tai oppimiseen liittyviin tunteisiin. On kuitenkin tärkeää puuttua oppimiseen liittyvään jännittämiseen ja vahvistaa oppijaminäuskomuksia, jotteivat ongelmat näissä vaikuttaisi ajan mittaan kielteisesti oppilaiden koulusuoriutumiseen ja kouluhyvinvointiin.