Biohajoavien muovien hajoaminen järvi- ja murtovedessä - Huovila, Emil (2025)
Muovijätteen aiheuttama ympäristön saastuminen on kasvava ongelma terrestrisissä sekä akvaattisissa ympäristöissä, koska perinteiset öljypohjaiset muovit ovat ympäristöön päätyessään erittäin pysyviä ja hitaasti hajoavia. Niiden osittainen korvaaminen biohajoavilla muoveilla on mahdollisuus vähentää yhteiskunnan riippuvuutta fossiilisesta öljystä ja reitti kohti kestävämpää ja ympäristöystävällisempää kuluttamista. Biohajoavien muovien avulla on mahdollisuus vähentää muovien aiheuttamia haittoja ympäristölle ja tehdä siitä turvallisempi eliöille. Tässä tutkielmassa perehdyttiin biohajoavien muovien hajoamiseen järvi- ja murtovedessä. Tutkimus tehtiin, sillä biohajoavien muovien hajoamisnopeuksista akvaattisissa ympäristöissä ja hajoamisen määritysmenetelmistä tarvitaan lisää tietoa, jotta muovimateriaaleja ja tutkimusmenetelmiä voidaan parhaan mukaan kehittää. Muovien hajoamista tutkittiin kokeellisin menetelmin, joilla pyrittiin selvittämään tutkimukseen valittujen muovien hajoamisnopeuksia. Käsittelyistä mitattiin painovähenemä, hiilidioksidin tuotto ja mikrobibiomassan tuotanto 28 vuorokauden tutkimusjakson aikana. Menetelmien tuloksia vertailtiin toisiinsa. Järvivedessä kaksi biohajoavaa muovia, selluloosa-asetaatti (CA) ja polyhydroksibutyraattipolyhydroksivaleraatti (PHB/PHV) hajosivat vähintään yhden menetelmän perusteella nopeammin kuin öljypohjainen muovi nailon. Murtovedessä ei havaittu merkitseviä eroja biohajoavien ja öljypohjaisen muovin hajoamisnopeuksien välillä. Jokainen tutkimuksen neljästä biohajoavasta muovista hajosi vähintään yhden menetelmän perusteella järvivedessä nopeammin kuin murtovedessä. Menetelmien välisessä vertailussa hajoaminen oli neljässä käsittelyssä painovähenemän perusteella nopeampaa kuin hiilidioksidin tuoton perusteella. Tulosten perusteella tutkituista muoveista CA ja PHB/PHV vaikuttavat ympäristön saastumisen vähentämistä ajatellen potentiaalisimmilta kasvavaan käyttöön.