Miksi mennä metsään : luontomielipaikkojen yhteys koettuun elvyttävyyteen - Minkkilä, Kristiina (2025)
Luonto toimii ihmisen hyvinvoinnin edellytyksenä, ja se myös tutkitusti edistää ihmisen terveyttä ja estää sairauksia edesauttamalla stressistä toipumista. Silti emme edelleenkään tarkasti tiedä, millainen luonto lievittää parhaiten stressiä. Pyrin opinnäytetyössäni selvittämään tätä ongelmaa kysymällä, millainen luontoympäristö yhdistyy koettuun elvyttävyyteen. Käytin aineistoa, joka oli kerätty tutkimuksessa ”Luonnostaan Toimiva (LuonTo): hyvinvoinnin ja ympäristöystävällisen käyttäytymisen edistäminen työikäisillä ympäristökriisien aikakaudella, 2022–2026”. Tutkimuksen vastaajajoukon muodostivat 18–71-vuotiaat suomenkieliseen kyselyyn vastanneet suomalaiset (N=667). Aineisto pohjautuu tutkimuskyselyyn, jossa kysyttiin, millainen kodin ulkopuolinen paikka on vastaajan lähiympäristön mielipaikka, ja mitä vastaaja siellä kokee. Tutkimuksessa koetulla elvyttävyydellä tarkoitettiin vastaajan tulkintaa kokemansa stressin vähenemisestä. Käytin tutkielmassani monimenetelmällistä lähestymistapaa, koska aineisto oli sisällöltään sekä määrällistä että laadullista. Analysoin määrällistä tietoa tilastollisin perusmenetelmin ja avoimia vastauksia laadullisella sisällönanalyysillä, jossa muodostettuja luokkia yhdistelemällä vastasin tutkimuskysymyksiin. Tutkimukseni perusteella suomalaisten luontomielipaikka oli tavallisimmin metsä, vanhemmilla vastaajilla keskimääräistä yleisemmin mökki nuorempien viihtyessä sisällä. Sukupuolten välillä löytyi selvä ero, miehet valitsivat vedet luontomielipaikakseen naisia useammin. Elvyttävimmäksi luontomielipaikaksi osoittautui mökki, ja elvyttävyys vaikuttaisi liittyvän veden läheisyyteen, luontoympäristön vehreyteen ja rauhallisuuteen sekä luontoääniin, mutta myös sosiaaliseen vuorovaikutukseen. Tulokset tukevat aiempaa tutkimustietoa luontoympäristöjen elvyttävästä vaikutuksesta. Lisäksi ilmeni viitettä siitä, että elvyttäviksi koettuja elementtejä kannattaa yhdistää luonnosta saatavien hyvinvointivaikutuksien vahvistamiseksi. Monitieteistä jatkotutkimusta tarvitaan erityisesti tarkentamaan elvyttävien luontoympäristöjen ominaisuuksien, vaikutusmekanismien ja yksilöllisten tekijöiden välistä yhteyttä.