Yksinäisyyden ja sosiaalisen aseman yhteys päihteiden käyttöön 9. luokalla : nuori-äitisuhteen läheisyys yhteyksiä muuntavana tekijänä - Korvenoja, Ella; Ketola, Saana (2025)
Tämän tutkimuksen tavoitteena oli tuottaa tietoa nuorten päihteiden käytön riskitekijöistä ja suojaavista tekijöistä tutkimalla yksinäisyyden ja sosiaalisen aseman (suosittuna ja torjuttuna olemisen) yhteyttä päihteiden käyttöön yhdeksännellä luokalla sekä nuori-äitisuhteen läheisyyden muuntavaa vaikutusta näihin yhteyksiin. Tutkimuksessa hyödynnettiin TIKAPUU 2 -tutkimushankkeen määrällistä aineistoa, joka on kerätty vuosina 2017–2021 kahdesta Keski-Suomen kunnasta luokkatilanteessa toteutetulla kyselyllä. Tutkimukseen osallistui yhteensä 884 nuorta. Päihteiden käyttöä mitattiin päihdekohtaisista mittareista muodostetulla summamuuttujalla. Yksinäisyyttä mitattiin kysymyksellä ”Tunnetko koskaan itseäsi yksinäiseksi?” Sosiaalista asemaa mitattiin sosiometrisellä nimeämisellä, ja nimeämisistä muodostettiin kaksi dikotomista muuttujaa (”suositut” ja ”torjutut”). Nuori-äitisuhteen läheisyyttä mitattiin Child Parent Relationship Scale (CPRS) -mittarilla. Analyyseissa selvitettiin muuttujien välisiä yhteyksiä ja yhdysvaikutuksia käyttämällä yleistettyä lineaarista mallia. Nuori-äitisuhteen läheisyydellä oli tilastollisesti merkitsevä muuntava vaikutus nuoren suosittuna olemisen ja päihteiden käytön väliseen yhteyteen: kun läheisyys äitiin oli runsaampaa, päihteiden käyttö oli vähäisempää sekä suosituilla että ei-suosituilla nuorilla. Jatkotutkimuksessa näitä teemoja olisi tärkeää tutkia yhä laajemmin tämän tutkimuksen rajoitukset huomioon ottaen. Nuorten päihteiden käytön tutkiminen on olennaista, koska käyttö on hyvinvoinnille haitallista usealla tasolla ja voi vaikuttaa elämään myös pitkällä aikavälillä. Nuori-äitisuhteen läheisyyden suojaava vaikutus voi olla yksi huomionarvoinen tekijä nuorten päihteiden käytön ennaltaehkäisyssä, ja aiheesta olisi hyvä tarjota tietoa myös äideille, jotta he tietävät, miten tukea nuorta.