Työhön liittyvät urashokit ja niiden koetut seuraukset sote-alalla : hyvinvointialueiden työntekijöiden kokemukset - Kaunisto, Teemu; Eronen, Oliver (2025)
Sosiaali- ja terveydenhuollon ala on kokenut viime vuosina historiallisesti merkittäviä hallinnollisia uudistuksia hyvinvointialueuudistuksen yhteydessä. Nämä uudistukset voivat ilmetä odottamattomina, hallitsemattomina ja merkittävinä tapahtumina eli työhön liittyvinä urashokkeina sote-alan työntekijöiden työurilla. Pro gradu -tutkielmassamme selvitimme, millaisia työhön liittyviä urashokkeja hyvinvointialueista muodostuvien sote-alan yhteistyöalueiden työntekijät ovat kokeneet nykyisten työnantajiensa palveluksessa, sekä miten työhön liittyvät urashokkikokemukset eroavat sote-alan yhteistyöalueiden, sukupuolten, koulutustaustojen ja ikäluokkien välillä. Lisäksi selvitimme, miten työntekijät kokevat työhön liittyvien urashokkien seuraukset työuran, muun elämän, työpaikkaan sitoutumisen ja hyvinvoinnin kannalta, sekä miten demografiset tekijät liittyvät näihin seurauksiin. Lopullinen tutkimusjoukkomme koostui 636 hyvinvointialueiden työntekijästä eri puolilta Suomea. Tutkittavien avointen vastausten laadullisen luokittelun perusteella tunnistimme kuusi urashokkiluokkaa: (1) Työn käytännön järjestelyt ja resurssit (23.6 %), (2) Organisaatio (21.7 %), (3) Työn henkinen ja fyysinen kuormitus (17.2 %), (4) Työilmapiiri ja työyhteisö (11.4 %), (5) Yhteiskunnallinen tai maailmanlaajuinen tilanne (6.4 %), sekä (6) Ammatillinen kehitys (5.0 %). Havaitsimme yhden urashokkiluokan olevan yliedustettuna sote-alan yhteistyöalueiden vertailussa: työn henkiseen ja fyysiseen kuormitukseen liittyvät urashokit olivat yliedustettuina Etelä-Suomessa. Muiden demografisten tekijöiden kohdalla emme havainneet eroavaisuuksia urashokkiluokissa. Työhön liittyvien urashokkien koetuissa seurauksissa havaitsimme yli- ja aliedustuksia useassa urashokkiluokassa, joista merkittävimpänä myönteisten koettujen seurausten yliedustus ammatilliseen kehitykseen liittyvissä urashokeissa. Demografisten tekijöiden osalta emme havainneet eroavaisuuksia työhön liittyvien urashokkien koetuissa seurauksissa. Tulostemme perusteella, erityisesti työn käytännön järjestelyihin ja resursseihin sekä organisaation toimintatapoihin liittyvien urashokkien ehkäisyyn ja hallintaan tulee panostaa systemaattisesti hyvinvointialueilla kunkin alueen erityispiirteet huomioiden. Ymmärtämällä urashokkeja voidaan merkittävästi edistää kestävien työurien rakentumista sote-alalla sekä vahvistaa julkisen terveydenhuollon kestävää kehitystä maanlaajuisesti.